Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

У березні 2024 року позивач ТОВ «Полтавагаз Збут» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, в якому вказав, що з 01.07.2015 року згідно з рішенням НКРЕКП № 1734 від 11.06.2015 року, для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області, реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання ТОВ «Полтавагаз Збут». Оскільки постановами Кабінету Міністрів України було затверджено «Положення про покладення спеціальних обов?язків на суб?єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», якими було ТОВ «Полтавагаз Збут» визначено постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям, то факт споживання природного газу [PERSON] є його згодою на приєднання до умов типового Договору постачання природного газу побутовим споживачам. Споживачу [PERSON] Оператор ГРМ присвоїв персоніфікований ЕС-код 56XM261012320270, а товариство на даного абонента відкрило особовий рахунок № [NUMBER] , який закріплений за адресою: [ADDRESS] , для здійснення оплати. Абонент не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не сплачує в повному обсязі за надані послуги з газопостачання, чим порушує права ТОВ «Полтавагаз Збут». Станом на 01.03.2024 року сума боргу становить 11279,46 грн. В зв`язку з несвоєчасним проведенням оплати за спожитий природний газ ТОВ «Полтавагаз Збут» нараховано інфляційні втрати на загальну суму 78,96 грн. та 3% річних в сумі 73,96 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь основний борг в розмірі 11279,46 грн., інфляційні втрати на загальну суму 78,96 грн. та 3% річних в сумі 73,96 грн. Ухвалою суду від 07.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 21.06.2024 року позов підтримала, просила вимоги задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні 21.06.2024 року позов не визнала. Зазначила, що такої заборгованості в даному випадку не може бути. Просила про витребування доказів. Ухвалою суду від 21.06.2024 року витребувано у Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» по об`єкту споживача, розташованому за адресою: [ADDRESS] (о/р [NUMBER] ) інформацію за період з 01.01.2021 року по 01.01.2024 року (помісячно) щодо показників лічильника природного газу, по яким нараховані обсяги, що зазначені в виданому АТ «Оператором газорозподільної системи «Полтавагаз» акті звірки, а також зазначити джерела формування нарахованих обсягів (контрольні показання, авансові нарахування). Представник позивача до суду 19.09.2024 року не з`явився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Відповідач не подав відзив. Суд вважає можливим закінчити розгляд справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання 19.09.2024 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] користується послугами підприємства щодо постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: [ADDRESS] , які надаються ТОВ «Полтавагаз Збут». 27.11.2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827. На виконання вимог статей 12 та 40 Закону, НКРЕКП було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1386/27831). На вимогу розділу ІІІ п.24 Правил, ТОВ «Полтавагаз Збут», як постачальник зі спеціальними обов?язками, опублікувало на сайті poltavagazzbut.com.ua та у спецвипуску газети «Зоря Полтавщини» від 25.12.2015 року, чинну редакцію Правил та Типового договору постачання. Відповідно до п. 1.3 Типового договору постачання, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку було покладено спеціальні обов?язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. В зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та не оплачуює послуги щодо постачання природного газу, утворилась заборгованість станом на 01.03.2024 року в сумі 11 279,46 грн. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідносини, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з постачання природного газу, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з постачання природного газу належним чином не виконував, тому станом на 01.03.2024 року утворилася заборгованість в сумі 11 279,46 грн., інфляційні втрати на загальну суму 78,96 грн. та 3% річних в сумі 73,96 грн. (а.с.7-8 - розрахунок заборгованості). Розглядаючи заяву відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною спору, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобов`язанням, з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) зазначено, що «для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог (пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Згідно з частиною третьою статті 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. З наявного в матеріалах справи розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що останні платежі відповідачем було здійснено у грудні 2023 року в сумі 1 570,00 грн. Отже, сплата платежу в трирічний термін перервало строк позовної давності. З позовом позивач звернувся 22.03.2024 року, тобто в межах строку позовної давності. Доказів протилежного представником відповідача до суду не надано. Беручи до уваги, що у відповідача створилась заборгованість за спожитий природний газ, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 11279,46 грн., інфляційні втрати на загальну суму 78,96 грн., 3% річних в сумі 73,96 грн., та судовий збір у розмірі 3028 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved