Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити йому додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначав, що [INFO] у селі Ярославка Ніжинського району Чернігівської області померла його матір [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Його батько, чоловік померлої, [PERSON] помер [INFO] , його (позивача) рідний брат, син спадкодавця, [PERSON] загинув [INFO] на російсько-українській війні, дітей в останнього не було. Таким чином, після смерті матері інші спадкоємці відсутні. Оскільки він не був зареєстрований разом зі спадкодавцем [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом повинен був подати нотаріусу заяву про прийняття ним спадщини після смерті матері до [INFO] , проте звернувся до нотаріальної контори лише 19 лютого 2024 року. У зв`язку із наведеним, листом приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. за №\~10/02-14 від 19 лютого 2024 року йому рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення судом додаткового строку для прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON] . Своєчасно подати до нотаріуса заяву про своє прийняти спадщину після смерті матері він не зміг, оскільки 30 травня 2022 року призваний по мобілізації на військову службу. Просив суд визнати вказані обставини поважною причиною пропуску ним незначного часу визначеного законом шестимісячного строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини як єдиному спадкоємцю першої черги за законом та підставою для визначення йому додаткового строку для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Ліщук О.В. у судове засідання не з`явилися, остання подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за їхньої відсутності та задовольнити позов повністю. Відповідач Броварська міська рада Броварського району Київської області у судове засідання не з`явилася, у поданому до суду відзиві на позов просила суд розглянути справу без участі її представника, при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. У ст. ст. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Суд встановив, що [INFO] у віці 63 років у селі Ярославка Ніжинського району Чернігівської області померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача серії [NUMBER] від 23 серпня та про смерть матері позивача серії [NUMBER] від 30 серпня 2023 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Заповіту вона не складала. Батько позивача та чоловік померлої [PERSON] помер [INFO] , син спадкодавця [PERSON] загинув [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29 липня 1978 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 квітня 1983 року, свідоцтв про смерть вказаних вище осіб серії [NUMBER] від 20 травня 1996 року та серії [NUMBER] від 13 червня 2024 року. У листі приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. за вих. №\~10/02-14 від 19 лютого 2024 року зазначено, що 19 лютого 2024 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , останнє місце реєстрації та проживання якої є адреса: [ADDRESS] . Однак він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, який сплинув 12 січня 2024 року. Окрім того, [PERSON] не зареєстрований за однією адресою із померлою матір`ю, тому нотаріус не може прийняти його заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , рекомендовано звернутися до суду. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 29 серпня 2024 року №\~78171709 видно, що у Спадковому реєстрі інформація стосовно спадкодавця [PERSON] відсутня. Наведене свідчить про те, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася, спадкоємці, які б прийняли спадщину після її смерті за законом чи за заповітом, відсутні. Визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк у шість місяців для подачі до нотаріальної контори спадкоємцями заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 12 січня 2024 року. Згідно із довідкою Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 19 лютого 2024 року за №\~1/56/17/173 головний сержант [PERSON] перебуває на військовій службі у цьому військовому інституті. Призваний по мобілізації 30 травня 2022 року та по теперішній час виконує обов`язки військової служби. Верховний Суд у постанові від 07 червня 2021 року у справі №\~939/2207/19 виклав правовий висновок та вказав на те, що належним відповідачем у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради. За змістом ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У ч. 2 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови №\~7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. При відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі №\~6-1320цс17 зазначив, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1)\~у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2)\~ці обставини визнані судом поважними. Як на поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , позивач [PERSON] посилався на те, що він із 30 травня 2022 року призваний по мобілізації та по даний час перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, у зв`язку із виконанням ним обов`язків військової служби по захисту Батьківщини він не зміг своєчасно подати нотаріусу заяву про прийняття ним спадщини після смерті його матері [PERSON] , інші спадкоємці за заповітом чи за законом відсутні. Судом встановлено, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася, інші спадкоємці за заповітом чи за законом, які б вважалися такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відсутні, спадщину після смерті останньої ніхто не прийняв. Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №\~681/203/17-ц виклав правовий висновок та вказав на те, що, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Верховний Суд у постанові від 18 червня 2024 року у справі №\~734/985/23 зазначив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1)\~тривала хвороба спадкоємців; 2)\~велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3)\~складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; 4)\~перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5)\~необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі №\~686/5757/23, у якій також зазначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (п. 57 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №\~686/5757/23). За змістом ч. 1 ст. 15, ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч. 2 ст. 16 ЦК України). У ч. 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що спадкоємці за заповітом чи за законом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відсутні, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та можливість задоволення позову [PERSON] як єдиного спадкоємця першої черги за законом та визначення йому додаткового строку терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] . На підставі викладеного вище,

Outcome: approved