Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Адвокат Поляк Марія Володимирівна звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 23 липня 2022 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . З початку 2023 року між позивачем та відповідачем виникали суперечності у вирішенні питань сім`ї, вихованні їхньої спільної малолітньої доньки та розподілу сімейних обов`язків. Стосунки розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Позивач втратив почуття любові і поваги до відповідача, через що їхнє подальше спільне життя стало неможливим. Фактично сім`я припинила своє існування. У січні 2023 року відповідач переїхала від сім`ї та проживає за іншою адресою, не займається вихованням доньки, не бере участі у її житті, матеріально не забезпечує, спільно з позивачем та донькою не проживає. Просила суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 23 липня 2022 року Снятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 121. Крім того, просила малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою його зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, шлюб розірвати, а доньку, яка на даний час проживає з ним, залишити проживати з ним, оскільки спору з цього приводу у нього з відповідачкою немає. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення доньки проживати біля батька, оскільки донька на теперішній час і так проживає з батьком та його сім`єю, а вона має намір виїхати за кордон та створити там іншу сім`ю, оскільки у неї вже стосунки з іншим чоловіком за кордоном. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23 липня 2022 року Снятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] та [PERSON] 23 липня 2022 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 121. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 жовтня 2022 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що Снятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис № 304. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання № 478 від 26.04.2024, складеного комісією Старостинського округу № 1 с. Джурів Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, в ході обстеження господарства [ADDRESS] , було встановлено, що [PERSON] , 1999 р.н., дійсно проживає в даному господарстві з дочкою [PERSON] , 2022 р.н., мати [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . У судовому засіданні встановлено, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, фактичні шлюбні відносини притаманні подружжю припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, які не бажають примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. При цьому, суд враховує, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За таких обставин суд вважає, що позов адвоката Поляк Марії Володимирівни в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо вимоги позовної заяви про залишення малолітньої доньки проживати з батьком, суд зазначає про таке. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21). Як встановлено у судовому засіданні з пояснень сторін між позивачем та відповідачкою на момент розгляду справи про розірвання шлюбу відсутній спір щодо місця проживання малолітньої дитини, такий позов ані позивач, ані відповідачка не пред`являли і суд його не вирішував. Отже, суд вважає, що зазначення у резолютивній частині рішення про залишення малолітньої доньки проживати з батьком не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини разом з батьком, адже суд лише констатував, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишилася проживати разом з батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору ID: 9427-5007-5935-6601 від 30.04.2024 у сумі 2422,40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Водночас, ураховуючи, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved