Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в якому просив суд: стягнути безпідставно отримані грошові кошти у сумі 33752, 89 грн., стягнуті за виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню, та стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 березня 2024 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/41305/23 було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №18887, вчинений 21.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості. Рішення набрало законної сили 09.04.2024 року. За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем Малковою Марією Вікторівною було відкрито виконавче провадження [NUMBER] постановою від 21.09.2020, яке закінчено 07.11.2023. В межах виконавчого провадження з [PERSON] було стягнуто грошові кошти у розмірі 33752,89 грн., які перераховано на рахунок відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2024 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 21 червня 2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками відповідачу вручено, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні поштового відправлення, за підписом представника відповідача. 13 серпня 2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї разом із клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 07 березня 2024 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/41305/23 було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №18887, вчинений 21.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості. Рішення набрало законної сили 09.04.2024 року. За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем Малковою Марією Вікторівною було відкрито виконавче провадження [NUMBER] постановою від 21.09.2020, яке закінчено 07.11.2023. В межах виконавчого провадження з [PERSON] було стягнуто грошові кошти у розмірі 33752,89 грн., які перераховано на рахунок відповідача. Згідно постанови від 07.11.2023 року про закінчення виконавчого провадження № [NUMBER] - рішення виконано фактично в повному обсязі, та згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження № [NUMBER] закінчено. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «Вердикт Капітал» коштів в розмірі 33752,89 грн., став виконавчий напис нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем № 18887, вчинений 21.08.2020 року, який був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Тому вважається, що правова підстава для отримання TОВ «Вердикт Капітал» коштів в розмірі 33752,89 грн. від позивача [PERSON] відпала і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України як безпідставно одержані відповідачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога у частині стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] безпідставно набутих коштів у розмірі 33752,89 грн. - ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved