Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що після народження дитини у шлюбі з відповідачем, погіршились їхні відносини, що призвело до фактичного припинення шлюбу. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями. Між ними постійно виникають сварки. Чоловік застосовує до позивачки фізичне та психологічне насильство. Подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, у зв`язку з чим позивачка просить розірвати шлюб та визначити місце проживання спільної доньки [PERSON] з нею. 27 червня 2024 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було подано висновок органу опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому, згідно з яким, доцільним є визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою її місця проживання. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, позивачка зазначила, що категорично не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, категорично заперечує проти збереження шлюу, просила шлюб розірвати та визначити місце проживання спільної дитини разом з нею. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак, представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. При цьому додав, що відповідач проти позову категорично заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області як органу опіки та піклування, у судове засідання не з`явився, про причиниєї неявки в суд не повідомив, у зв`язку з чим суд розглянув справу й відсутності третьої оооби. Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд дійшов таких висновків. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 20 вересня 2018 року, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, про що зроблено відповідний реєстраційний запис за № 37 від 16.07.2018. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . За час пербування у шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] мерії с. Абашар (Угорщина). Згідно з довідкою посольства України в Угорщині за № 61311/КВ/19-536-394 від 02.07.2021, [PERSON] зареєстрована громадянкою України. Відповідно до висновку виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 26 червня 2024 року за № 475/17-01-12, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою її місця проживання. Як встановлено в ході судового розгляду справи, подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, вони проживають окремо, шлюбних стосунків сторони між собою не підтримують та спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно з якою позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході розгляду справи сторонам надавався судом строк для примирення, однак зазначені заходи не призвели до збереження шлюбу. На підставі наведеного, врахувавши всі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим, на підставі ст. 105 СК України, позов слід задовольнити, а шлюб слід розірвати. Оскільки малолітня дитина [PERSON] проживає з позивачкою, а також беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, її місце проживання слід визначити з матір`ю [PERSON] . Враховуючи висновок суду про задоволення вимог позивачки, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на її користь належить стягнути сплачений нею судовий збір у сумі 1211,20 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved