Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області 28.06.2024 року надійшов вищевказаний позов, згідно якого представник позивача Шкапенко Олександр Віталійович просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 травня 2017 року у розмірі 51 736,15 гривень та судові витрати у розмірі 3028,00 гривень. Стислий виклад позиції позивача. 13 травня 2017 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Далі, відповідачці було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, зокрема, надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт), поряд з цим, відповідачка порушила свої зобов`язання, в результаті чого у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 51 736,15 гривень (станом на 02.06.2024 року). Стислий виклад заперечень відповідачки. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала. Разом з цим, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Процесуальні дії у справі. 11 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 13 травня 2017 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку . В подальшому, відповідачка отримала Кредит у виді встановленого кредитного ліміту на її карту, що підтверджується паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (далі - Кредитний договір) . Вказане узгоджується з довідкою за лімітами. Разом з цим, відповідачка порушила свої зобов`язання за Кредитним договором, в результаті чого станом на 02 червня 2024 року у неї перед позивачем загальна заборгованість становить 51 736,15 гривень, з яких 32883,02 гривень (заборгованість за кредитом), 18853,13 гривень (заборгованість за відсотками), що підтверджується наданим представником позивача розрахунком та випискою по картці . Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Як встановлено з фактичних обставин справи, відповідачка приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг позивачем. В подальшому, відповідачка отримала Кредит у виді встановленого кредитного ліміту на її карту, однак свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконала, в результаті чого виникла вищевказана заборгованість. Частина 1 статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 8 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому, положення частини першої статті 280 ЦПК України визначають, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved