Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

19.07.2024 року Батуринська міська рада, як орган опіки та піклування, звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини: [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на користь особи, в якої буде перебувати дитина, вказуючи на те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, не утримує її матеріально. Ухвалою суду від 24.07.2024 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.08.2024 року. Ухвалою суду від 14.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.09.2024 року. Представник позивача - Батуринської міської ради в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просили розглядати справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. У наданій заяві просила розглядати справу за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до положень п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Представник третьї особи -служби у справах дітей Батуринскої міської ради в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просили розглядати справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За приписами ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім"ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що визначено ч. 1 ст. 165 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно з п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про її народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24), які не перебувають в шлюбі. З досліджених в судовому засіданні доказів, наданих позивачем, вбачається, що відповідачка, являючись матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо її виховання, не створює для неї належних умов проживання, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не проявляє батьківської турботи, не утримує матеріально, залишає дитину на тривалий час без нагляду, зловживає спиртним та веде аморальний спосіб життя, неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, внаслідок чого дитину було відібрано та влаштовано до патронатної родини. Батько дитини - [PERSON] перебуває на військовій службі в ЗСУ. У наданій до суду заяві відповідачка не заперечувала проти задоволення позовних вимог, що свідчить про її небажання в подальшому виховувати дитину та виконувати батьківські обов`язки. Рішенням виконавчого комітету Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області за № 2 від 12.07.2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Батуринсьої міської ради та вважає, що змінити поведінку матері у кращу сторону неможливо, тому позбавлення відповідачки батьківських прав є заходом впливу, який найкраще відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст. 182 СК України. Виходячи з положень ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, з відповідачки на користь особи або закладу, в якому буде перебувати дитина, слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі сумі 2422 гривні 40 копійок (1211 грн 20 коп*2 ) за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Outcome: approved