Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, з урахуванням заяви про уточнення вимог від 23.05.2024, про встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Санкт-Петербург, російська федерація. В обґрунтування заяви покликалася на те, що свідоцтво по смерть останнього серії [NUMBER] видано на тимчасово окупованій території України. 02.06.2023 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних і призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум, заявниці призначено одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю [INFO] сина [PERSON] , солдата Збройних сил України, у розмірі 1/2 частини відповідного розміру. Оскільки інших членів сім`ї у померлого сина, окрім заявниці та померлого батька [PERSON] , визначених ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» немає, заявниці призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 1/2 з причини відсутності належних документів, що підтверджують смерть [PERSON] . Зважаючи на те, що смерть [PERSON] настала на території російської федерації, а свідоцтво про його смерть, видане на тимчасово окупованій території, є недійсним відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», заявниця позбавлена можливості в будь-який спосіб підтвердити відсутність інших членів сім`ї, визначених ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у її померлого сина. Таким чином, встановлення факту смерті необхідне для забезпечення її прав і законних інтересів та отримання дійсного свідоцтва про смерть чоловіка [PERSON] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] та представник [PERSON] заяву підтримали з підстав, що в такій викладені. Додатково зазначили, що [PERSON] восени 2021 року поїхав у м. Санкт-Петербург для працевлаштування. Згодом помер та був перевезений за місцем проживання у м. Луганськ, смерть його задокументована. В матеріалах справи наявні фото та відеозапис з місця поховання [PERSON] , близькі родичі здійснюють догляд за могилою. Просили суд заяву задовольнити. Представник Міністерства оборони України Лесик-Гошко О.Є. в судовому засіданні просила суд у задоволенні заяви відмовити. Окрім цього, до суду надійшли письмові пояснення відповідно до яких, якщо родичі померлого мешкають в регіоні, де відсутня можливість звернення до відділу ДРАС (територія, де державні органи не здійснюють повноваження через військові дії), вони можуть звернутися через представника, повноваження якого мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності або адвоката. За відсутності підстав для державної реєстрації смерті (відсутній документ належної форми) відділ державної реєстрації акті цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації, а тому реєстрація смерті на тимчасово окупованій території відбувається на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи. В судове засідання від 13.09.2024 не з`явилась, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Представник [INFO] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви про встановлення факту смерті. В судове засідання від 13.09.2024 не з`явилася. У судове засідання представник заінтересованої особи Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення у часників розгляду справи, які з`явились у судове засідання дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно з п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як видно зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.01.1985 (з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову) 26.01.1985 між [PERSON] , [INFO] , та заявницею [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 79, 80). Заявницею в ході судового розгляду надано суду оригінал паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Ленінстким РВ Луганського МУ УМВС України в Луганській області 13.10.2006 р., копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 7-9). Відповідно до інформації, яка наявна у документі під назвою «Свідоцтво про смерть» серії [NUMBER] , виданому 29.12.2021 т.зв. Ленінським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції луганської радної республіки, а також медичного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2021 (з\~нотаріально засвідченим\~перекладом на\~українську мову)[PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Санкт-Петербург, російська федерація (а.с. 5, 6, 70-71, 74, 75-77, 78). Як видно з свідоцтва про поховання №4687/2 від 29.12.2021 (з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову) [PERSON] похований на кладовищі «Зарічне» луганської області лутугинського району, про що в книзі реєстрації поховань і перепоховань померлих громадян зроблений відповідний запис №6730 від 28.12.2021 (а.с. 11, 72, 73). Згідно з довідкою від 24.11.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , взята на облік внутрішньо переміщених осіб та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). Відповідно до листа Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції №1034/33.24-01-03 від 03.09.2024, [PERSON] відмовлено у проведені державної реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] у російській федерації на підставі пред`явлених документів, оскільки свідоцтво про смерть видане на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень та будь-який документ, виданий ними органами, є недійсним і не створює правових наслідків (а.с. 105). Крім цього, заявницею надано суду фотознімки та відеозапис, на яких зображено місце поховання [PERSON] , [INFO] (а.с. 44-45, 47). Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] , яка є донькою сестри заявниці, надала показання про те, що зі слів матері дізналась про смерть чоловіка заявниці [PERSON] , який помер [INFO] у м. Санкт-Петербург, російська федерація. Останній разом з дружиною [PERSON] проживали у м. Луганськ, їх син [PERSON] у 2014 році переїхав проживати у м. Львів. [PERSON] похований у м. Луганськ, близькі родичі здійснюють догляд за могилою. Відповідно до ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), лікарське свідоцтво про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції\~Закону № 2217-IX від 21.04.2022, що набрав чинності 07.05.2022, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Згідно зі\~ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з\~наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції»\~тимчасово призупинено\~проведення державної\~реєстрації актів\~цивільного стану,\~внесення змін\~до актових\~записів цивільного\~стану,\~їх поновлення\~та анулювання,\~повторну видачу\~свідоцтв про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану та\~видачу витягів\~з Державного\~реєстру актів\~цивільного стану\~громадян відділами\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану,\~в населених\~пунктах,\~на території\~Луганської області\~органи державної\~влади яких\~тимчасово не\~здійснюють свої\~повноваження. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, наявні достатні підстави для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Санкт-Петербург, російська федерація.

Outcome: approved