Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що згідно з рішенням Тисменицького районного суду від 11 серпня 2015 року у справі № 352/1441/15-ц з нього на користь [PERSON] щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Крім сина [PERSON] у нього народився син [PERSON] , [INFO] . Також від першого шлюбу є дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що він належним чином виконує встановлені законом обов`язки по утриманню і вихованню всіх своїх трьох дітей до досягненнями ними повноліття. На даний час він проходить військову службу в ЗСУ по мобілізації у зв`язку з чим несе систематичні витрати, пов`язані із проходженням військової служби. Інших доходів у нього немає. Стверджує, що згідно з розпорядженням відділу ДВС №48850172 з нього на користь відповідача протягом березня-травня 2024 року стягнуто 104722,53 грн. аліментів згідно виконавчого листа, виданого Тисменицькими районним судом 12.08.2015 року. Такі виплати за вищевказаних обставин є непосильними для позивача, значно погіршують його матеріальне становище, негативно впливають на забезпечення проходження військової служби в бойових умовах та унеможливлюють в рівних умовах виконувати батьківстві обов`язки щодо утримання двох інших неповнолітніх дітей. З огляду на вищенаведене вважає, що для забезпечення потреб інших неповнолітніх дітей доцільним є зменшенням розміру аліментів до 1/5 частки від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що дозволить йому на належному рівні утримувати ще двох дітей. Вважає, що наведене в свою чергу свідчить про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. 14 червня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог. Звернула увагу, що народження іншої дитини у платника аліментів, без надання доказів зміни майнового стану, саме по собі не дає підстав для зменшення розміру аліментів. Також зазначила, що розмір аліментів був визначений з урахуванням незадовільного стану здоров`я дитини, необхідністю його лікування. Просила також врахувати, що позивач нерегулярно сплачував аліменти, у зв`язку з чим утворилася значна заборгованість (а.с. 45-67). 2. \~ \~ \~ \~Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 29 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 05 серпня 2024 року суд відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 26 серпня 2024 року. Ухвалою від 26 серпня 2024 року суд задовольнив клопотання представника відповідача про витребування доказів. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов на підставах, викладених у ньому. Додатково пояснив, що з часу стягнення аліментів з [PERSON] змінився його майновий і сімейний стан у зв`язку із народженням ще однієї дитини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, через його необґрунтованість. Зазначила, що до позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження зміни матеріального стану позивача. Також відсутні докази перебування на утриманні позивача його неповнолітніх дітей. В будь-якому разі вважала неможливим зменшення розміру аліментів до 1/5 частини доходів позивача, але враховуючи принцип справедливості, вважала за можливе зменшення аліментів до частини доходів позивача. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. 3. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Так, суд встановив, що згідно з рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2015 року з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 11-12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] , вказаний [PERSON] (а.с.21). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , батьком вказаний [PERSON] (а.с.22). Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). 25 вересня 2015 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №48850172 згідно виконавчого листа №352/1441/15-ц виданого 12 серпня 2015 року Тисменицьким районним судом про стягнення аліментів із [PERSON] (а.с.13-15). Відповідно до розпорядження №48850172 затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Івасюк З.Я. на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №352/1441/15-ц виданого 12 серпня 2015 року надійшли грошові кошти в сумі : 4794 грн надійшли 27 березня 2024 року; 1598 грн надійшли 10 квітня 2024 року; 38542,75 грн надійшли 30 квітня 2024 року; 38542,75грн надійшли 30 квітня 2024 року - 9787,78 грн надійшли 10 травня 2024 року; 38542,75грн надійшли 30 квітня 2024 року 9787,78 грн надійшли 10 травня 2024 року 50000 грн надійшли 21 травня 2024 року (а.с.16-20). В акті обстеження матеріально-побутових умов від 03 травня 2024 року вказано, що [PERSON] , зареєстрований по [ADDRESS] , в будинку батьків, на теперішній час є військовослужбовцем ЗСУ. Батько являється інвалідом ІІ групи та потребує постійного догляду (а.с. 23). Згідно з довідкою №498 від 27 травня 2024 року виданою [INFO] солдат [PERSON] 04 серпня 2023 року призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] (а.с.24). Представником відповідача до відзиву були долучені такі докази: Розрахунок заборгованості по аліментах, відповідно до якого [PERSON] станом на 10 червня 2024 року має заборгованість по аліментах в розмірі 162275,70 грн (а.с. 59-60). 10 червня 2024 року відомості про [PERSON] були внесені до Єдиного реєстру боржників (а.с. 61). Постановою держаного виконавця від 02 лютого 2024 року було звернено стягнення на заробітну плату [PERSON] в військовій частині [NUMBER] (а.с. 62-63). Відповідно до характеристики учня 6-І класу Тисменицького ліцею [PERSON] , він фізично розвинений, але часто хворіє (а.с. 66). У виписці із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] вказано, що він знаходиться на обліку з діагнозом: алергічний дерматит, рецидивуючий бронхіт, дисфункція жовчного міхура (а.с. 67). 4. Застосовані судом норми права. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України (зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану когось із двох (платника аліментів або одержувача), погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, або сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому ці підстави мають настати після ухвалення рішення про стягнення аліментів, оскільки таке рішення вже набрало законної сили і встановлені цим рішенням суду обставини, а також обставини, які існували на час його ухвалення, не можуть бути переоцінені у іншій справі, яка розглядається пізніше. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 статті 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При цьому ч. 2 ст. 182 передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Положеннями ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. Однак, цей розмір є мінімальною межею. Максимальна межа, навпаки, не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків. При вирішенні спору, якщо частка аліментів перевищує мінімальну прожиткову гарантію (прожитковий мінімум) слід виходити із критеріїв достатності, необхідності розміру аліментів та потреб дитини. 6. Висновки суду. З аналізу вказаних вище правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. У правовідносинах між сторонами спору стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду від 11 серпня 2015 року. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що загальний розмір утриманих з нього аліментів становить значну частину його доходів. На даний час позивач [PERSON] не має можливості виплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку, оскільки на його утриманні знаходяться ще двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , а також зазначив, що проходить військову службу по мобілізації у зв`язку з чим несе систематичні витрати, пов`язані із проходженням військової служби. Окірм того, має батька інваліда ІІ групи. Суд не приймає до уваги доводи позивача про перебування на його утриманні батька, який є інвалідом ІІ групи, оскільки ним не подано жодних доказів про відсутність у його батька самостійного доходу, зокрема у вигляді пенсії, а також доказів про відсутність інших осіб, які мають обов`язок його утримувати. Тому ця підстава для зменшення розміру аліментів не має значення. Водночас, вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України щодо зміни сімейного стану позивача і народження дитини у повторному шлюбі, а також те, що визначений розмір аліментів на рівні 1/3 частини від заробітку на одну дитину призводить до дисбалансу матеріального забезпечення іншої дитини, народженої у повторному шлюбі. Враховуючи рівність прав дітей на матеріальне утримання від одного батька, суд дійшов висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину підлягає зміні, а тому наявні підстави для його зменшення до 1/4 частини. Такий розмір аліментів забезпечуватиме потреби неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , буде достатнім для його розвитку, а також не буде надто обтяжливим для платника аліментів. Суд звертає увагу, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України одержувач аліментів не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. За правилами ст.191СК України\~лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: partial