Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

У травні 2024 року позивач вперше в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 26 лютого 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак сімейне життя з відповідачем не склалося через втрату між ними почуття любові, довіри та поваги один до одного,\~внаслідок чого\~з липня\~2022\~року між\~сторонами шлюбні\~стосунки фактично\~припинені та\~з цього\~ж часу\~проживають окремо\~і спільного\~господарства не\~ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просив шлюб розірвати. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2024 року зазначену позовну заяву передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2024 року зазначену цивільну справу розподілено судді Колесніченко О.В. та передано 18 червня 2024 року. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2024 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явився, на електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволенні позову з наведених у ньому підстав. У зв`язку з відсутністю поштового обігу з м. Маріуполь Донецької області, де проживає відповідач, і яке знаходиться на тимчасово окупованій та відповідно непідконтрольній українській владі території України, виклик відповідача в судове засідання здійснено шляхом розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про виклик до суду. Інших відомостей про місцезнаходження відповідача, його адреси як тимчасово переміщеної особи, відомостей про місце роботи суд не має. Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилася, та, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про розгляд справи в її відсутність не клопотала та про причини неявки не повідомила, на підставі чого з урахуванням відсутності заперечень з боку позивача за правилами ст.ст.\~280, 287, 288 ЦПК України\~справа підлягає розглядові судом в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26 лютого 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 66, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 26 лютого 2011 року, залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8, 9). Сімейне життя не склалося через втрату між ними почуття любові, довіри та поваги один до одного, внаслідок чого з липня 2022 року між сторонами шлюбні стосунки фактично припинені та з цього ж часу проживають окремо і спільного господарства не ведуть. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України\~ дружина\~ та\~ чоловік\~ зобов`язані\~ спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими\~ членами\~ сім`ї\~ на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,\~примушування до їх збереження,\~в тому числі примушування до статевого\~зв`язку за\~допомогою фізичного\~або психічного насильства,\~є порушенням права\~дружини,\~чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, при цьому, бере до уваги наявність у подружжя малолітніх синів, враховує також їх інтереси та зазначає про те, що задля охорони їх інтересів є кращим проживання в повній родині, проте зауважує на зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення позивача проти збереження шлюбу, неявка відповідача до суду, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Про розподіл судових витрат на свою користь позивач не клопотав, тому судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved