Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із позовом до Комарнівської міської\~ради Львівського\~району Львівської\~області про визнання в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну частку (пай) площею 0,71 ум. кад. га, що належало йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №143661, який зареєстровано в Книзі записів (реєстрації) на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 237 від 11.03.1997. Позовні вимоги мотивували тим, що [INFO] помер [PERSON] , вони є відповідно донькою та дружиною померлого. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка (пай) площею 0,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №143661, який зареєстровано в Книзі записів (реєстрації) на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 237 від 11.03.1997. [PERSON] звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу №116/2023, однак 13.02.2024 отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на вказане вище майно, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Крім цього зазначають, що [PERSON] має обов`язкову частку у спадщині після смерті чоловіка не зважаючи на наявність заповіту. В судове засідання позивачі та їх представниця не з`явилися, 09.08.2024 представниця подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила про розгляд справи у їх відсутності. Представник Комарнівської міської\~ради Львівського\~району Львівської\~області в судове засідання не з`явився, 25.07.2024 подав заяву, в якій просив справу розглядати у їх відсутності, при вирішені спору покладаються на думку суду. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Із витягу з Книги записів (реєстрації) на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Грімненська сільська рада) Львівської області № 971/308-23 від 30.05.2023 вбачається, що [PERSON] на підставі сертифікату ЛВ № 143661, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 237 від 11.03.1997, належало право на земельну частку (пай) розміром 0,71 ум. кад. г. (а.с. 18). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , на випадок своєї смерті склав заповіт, посвідчений секретарем Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1, яким усе належне йому майно заповів [PERSON] (а.с. 14, 15). [PERSON] , як видно із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.03.1998 та копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.11.1988, є донькою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є дружиною спадкодавця (а.с.10, 12, 13,). Із довідки Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області № 308 від 20.02.2024, витягу з погосподарської книги № 1 за 2006-2010 с. Грімне видно, що [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] , разом з ним також були зареєстровані дружина [PERSON] , донька - [PERSON] , зять та онуки (а.с. 19, 25 - 27). [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус\~листом від\~13.02.2024\~за №\~89/01-16\~відмовив їй\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом через те, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку (пай) (а.с.17). Відповідно до ст.124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Відповідно до вимогст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно положень ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2007 року в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801, якою затверджено форму сертифіката на право на середню земельну частку (пай), у сертифікаті повинна бути зазначена назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на середню земельну частку (пай) та вартість землі. Згідно п.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідно районною державною адміністрацією. Отже, сертифікат на право на середню земельну частку (пай) може бути видано лише громадянину, який має право на середню земельну частку (пай). Сертифікат спадкодавцю видано, а це свідчить що він мав право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.15, 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права Згідно п.17 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки матеріалами справи встановлено, що [PERSON] належало\~право на земельну частку (пай) розміром 0,71 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Комарнівської міської ради (кол. Грімненської сільської ради) Львівського району Львівської області, що належало йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 143661, який зареєстровано в Книзі записів (реєстрації) на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 237 від 11.03.1997, таке право увійшло до складу його спадкового майна. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ст.\~1241\~ЦПК України\~право на\~обов`язкову\~частку у\~спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Враховуючи те, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] ,звернулася\~до нотаріуса\~з заявою\~про прийняття\~спадщини за\~заповітом після\~смерті батька,\~проте у\~видачі свідоцтва\~їй було\~відмовлено з\~огляду на\~те,\~що на\~земельну ділянку\~відсутні правовстановлюючі\~документи, позивачці\~ [PERSON] \~належить обов`язкова\~частка у\~спадковому майні\~ [PERSON] ,суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved