Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] , посилаючись на те, що 23.09.2022 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено актовий запис № 1026. За результатами реєстрації отримано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Посилається на те, що з часом відносини в сім`ї погіршились, зникла повага один до одного. В родині виникають постійні сварки, чоловік неодноразово виганяв її з квартири, словесно ображав, здійснював психологічне насилля. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, а також мають розбіжності у поглядах на сімейне життя. Вважає, що їх шлюб остаточно розпався. Відновлювати стосунки наміру не має. Від шлюбу спільних дітей вони не мають. На підставі викладеного просила шлюб між ними розірвати, повернути їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 12.09.2024 позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, в якій просить позовну заяву розглядати без участі позивача. Вказала, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, проте з інших підстав, а саме: через зраду та обман дружини. Просив розглянути справу без його участі та звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем та учасником бойових дій, на підтвердження чого надав копію посвідчення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 23.09.2022 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено актовий запис № 1026. За результатами реєстрації отримано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивача, суд вирішив відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також суд зауважує, що відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Крім того, пунктом 13 вказаної статті встановлено пільги у сплаті судового збору для учасників бойових дій, постраждали учасників Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Оскільки справа про розірвання шлюбу не пов`язана з виконанням службового обов`язку відповідачем, не пов`язана з порушенням його прав, підстави для звільнення його від сплати судового збору відсутні. З урахуванням задоволення позовних вимог позивача та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, а саме в сумі 605,60 гривень, інша частка у розмірі 50 відсотків сплаченого судового збору, підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету.

Outcome: approved