Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області 04.06.2024 року надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача - адвокат Бурлаченко С.Ю. до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа: Новоукраїнський ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що Новоукраїнським ВДВС 19.04.2024 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача. Вказану постанову винесено на підставі виконавчого напису №8827 від 29.01.2020 року винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами" заборгованість в сумі 27110.01 грн. Вважає, що виконавчий напис №8827 від 29.01.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу є протиправним. Представник позивача вказав, що в подальшому на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, накладено арешт на рахунки боржника та звернуто стягнення на заробітну плату. Вважає, що виконавчий напис було вчинено з численими порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Попередньо подавши клопотання про врегулювання спору за участі судді, в зхадоволенні якого судом було відмовлено. 05.08.2024 року представник відповідача надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явились подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Вимоги ухвали від 18.06.2024 року про витребування доказів (виконавчого напису) не виконали. З огляду на зазначене, та враховуючи заяву представника відповідача про визнання позову в порядку ст. 206 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову,\~суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. 19.04.2024 року державним виконавцем Новоукраїнського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чепурко О.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] (ВП №64762052) (а.с.9). З постанови вбачається, що її винесено на підставі виконавчого напису №8827 виданого 29.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про стягнення з [PERSON] заборгованість в розмірі 27110.01 грн., та відповідно якої [PERSON] є боржником, а стягувач ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами". Виконавчий напис в матеріалах справи відсутній та на виконання ухвали суду стороною відповідача для дослідження судом не наданий. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 цього ж Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.\~Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц зазначено, що з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до\~пункту 1\~Переліку (в\~редакції на\~момент вчинення\~виконавчого напису)\~«Нотаріально посвідчені\~договори,\~що передбачають\~сплату грошових\~сум,\~передачу або\~повернення майна,\~а також\~право звернення\~стягнення на\~заставлене майно»,\~для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), який суд застосовує до даних спірних правовідносин. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова Верховного Суду від 23.06.2020 у справі N 645/1979/15-ц). Суду не надано належних доказів ні стороною відповідача ні третьою особою належних доказів законності вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до статей\~12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частини третьої\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи приписи ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, та ЗУ «Про судовий збір» судовий збір підлягає стгненню в дохід джержави з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved