Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

23.07.2024 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить постановити рішення, яким визначити місце проживання їх неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] .. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з листопада 2018 року по березень 2024 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 299/8794/23 від 25.03.2024 року. Від даного шлюбу народилось двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить визначити місце проживання синів з ним. На даний час сини проживають разом з позивачем і перебувають на його повному утриманні. В судове засідання позивач не з`явився однак надав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив постановити рішення яким встановити місце проживання синів з батьком. В судове засідання відповідачка не з`явилася, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутності та не заперечувала стосовно задоволення позову. Третя особа до суду не з`явилась, однак надала суду письмову заяву в якій просила слухати справу у відсутності її представника та при винесенні рішення врахувати її висновок щодо визначення місця проживання дитини. Від неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] , надійшла письмова заява в якій вони просять суд визначити їх місце проживання з батьком. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою склалися сімейні правовідносини щодо визначення місця проживання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Під час судового слідства встановлено, з 07 листопада 2018 року по 25 березня 2024 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 299/8794/23 від 25.03.2024 року (а.с.16-17). В шлюбі народилось двоє дітей: - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим у виконкомі Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 01.07.2008 року серія [NUMBER] (а.с.19); - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим у виконкомі Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 24.03.2011 року серія [NUMBER] (а.с.20). Згідно вимог ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Зі слів сторін справи, діти знаходяться за місцем проживання батька [PERSON] , на повному утриманні якого і перебувають. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області №02.1-15/4341 від 05.09.2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне питання про доцільність визначення місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з батьком, залишити на розсуд суду, а стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишає вибір місця проживання за дитиною. Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, Конвенції про права дитини ратифіковану 27.02.1991 р., стать дитини, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню синів, суд вважає доцільним визначення місця проживання вищезазначених дітей з батьком та на його повному утриманні, що повністю відповідає їх інтересам. Судові витрати в справі покласти на позивача, за його бажанням. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved