Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова із позовною заявою до відповідачки [PERSON] , відповідно до якої просить розірвати шлюб, укладений 20 вересня 2018 року між між ним та відповідачкою, зареєстрований в Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1266; судові витрати покласти на позивача. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 20.09.2018 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спочатку сімейне життя складалося добре, проте вже майже пів року шлюбні відносини з відповідачкою призупинились. Відповідачка забажала покинути його та виїхати за межі України. На даний час у подружжя взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю.У зв"язку з чим шлюб носить формальний характер, а тому його збереження буде суперечити інтересам сторін. Спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26.06.2024 справу передано для розгляду до Київського районного суду м. Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2024 справа розподілена судді Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19.07.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання, яке призначене на 12.09.2024, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку. Електронним шляхом до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Розумовського О.С., відповідно до якої просить провести судове засідання за відсутності позивача та його представника, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем. Відповідачка у судове засідання, яке призначене на 12.09.2024, повторно не з`явилася, про час, дент та місце розгляду справи повідомлена судом у встановленому законом порядку. Поштовим шляхом до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] про визнання позову, справу просить розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу з відповідачем не заперечує. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2018, виданого Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, між\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,\~укладено\~шлюб,\~зареєстрований\~20 вересня 2018 року Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1266. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . \~ \~ \~ \~Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до частини 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України\~). Згідно із статтею 112 Сімейного кодексу України\~ суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України\~ суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини, суду не надано. Враховуючи вищевикладене,\~та визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають\~задоволенню.

Outcome: approved