Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

До Бориславського міського суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних позивач зазначила, що 2 серпня 2024 року нею придбано у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право і ясності на квартиру зареєстровано за реєстраційним №\~56121842. При цьому, власниця квартири [PERSON] повідомила її про те, що у квартирі зареєстрований її колишній чоловік - [PERSON] та запевнила її, що він зніметься з реєстрації до 10 серпня 2024 року. Відповідна умова визначена у пункті 7.1 вказаного договору. Оскільки останній не знявся з реєстрації у вказаній квартирі, позивачка звернулась до суду з даним позовом. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2024 року вказана позовна заява (справа №\~438/1518/24) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою суду від 2 вересня 2024 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/1519/24. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 18 вересня 2024 року. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача адвокат Партика О.В. подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Його представник адвокат Гирич О.В. подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги відповідач визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до частин 1 та 4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи положення частини першої статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.\~ Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 2 серпня 2024 року [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Паньків Г.О. Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності за [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано за реєстраційним №\~56121842. Також встановлено, що у вказаній квартирі значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] , що підтверджується ксерокопією витягу №\~925 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12 серпня 2024 року. З пункту 4.5 договору купівлі-продажу від 2 серпня 2024 року вбачається, що відповідач дав згоду [PERSON] на укладення даного договору, його згода викладена в заяві, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом М. Чеховською (Польща), 24 травня 2024 року, реєстр А №\~4449/2024. Відповідно до пункту 7.1 вказаного договору продавець зобов`язався забезпечити зняття з реєстрації зареєстрованих у відчужуваній квартирі осіб (у тому числі включаючи фінансові витрати з вирішенням цього) до 10 серпня 2024 року. Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1 та 2 статті 319 ЦК України). У відповідності до частини 1 статті 320 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга вказаної статті). Статтею 391 ЦК України встановлено право власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності, яке включає право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 5 листопада 2014 року у справі №\~6-158цс14, яка є обов`язковою до застосування судами на підставі\~статті 360-7 ЦПК України, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім`ї колишнього власника у випадку зміни власника. Згідно зі статтею 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно статтею 72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи умови договору купілі-продажу, визнання позову відповідачем, непроживання відповідача у даній квартирі, те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, суд вважає позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS] , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Разом з тим, оскільки позивач вимогу про відшкодування судових витрат не заявив, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved