Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] та земельні ділянки з кадастровими номерами 4621288600:07:000:0190 та 4621288600:07:000:0060, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є його матір`ю. Після її смерті залишилось майно, яке входить до спадкової маси, а саме: земельна ділянка площею 0,1420га з кадастровим номером 4621288600:07:000:0190, яка належала спадкодавцю на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№573777, виданого 29.09.2011 року Дрогобицькою райдержадміністрацією та зареєстрованого Управлінням земельних ресурсів у Дрогобицькому районі Львівської області, реєстраційний номер 462128861001624; земельна ділянка площею 0,7185га з кадастровим номером 4621288600:07:000:0060, яка належала спадкодавцю на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№573717, виданого 29.09.2011 року Дрогобицькою райдержадміністрацією та зареєстрованого Управлінням земельних ресурсів у Дрогобицькому районі Львівської області, реєстраційний номер 462128861001623; житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 12.04.1996 року на підставі розпорядження Дрогобицької держадміністрації за №154 від 12.04.1996 року та зареєстрованого 12.04.1996 року Дрогобицьким МБТІ в реєстрову книгу №1 за реєстровим записом 24. Фактичним спадкоємцем після смерті його матері, зокрема на підставі заповіту від 20.07.1994 року, засвідченого секретарем виконкому Урізької сільської ради Дрогобицького району, реєстраційний номер 6, який не відмовився та прийняв спадщину, є він [PERSON] , син покійної [PERSON] . Він звертався до нотаріальних органів для оформлення спадщини, однак отримав роз`яснення про неможливість вчинення нотаріальних дій через відсутність оригіналу заповіту та правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також нотаріусом йому було роз`яснено, що у разі відсутності у спадкоємця правовстановлюючих документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, процедура зазначеного питання вирішується в судовому порядку. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов. Заяви та клопотання учасників справи. 24.07.2024 через електронний суд в канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшов Відзив на позовну заяву від міського голови Бориславської міської ради - І.Яворського про розгляд справи [PERSON] до Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом у їх відсутності, позов заперечують з підстав викладених у відзиві. 25.07.2024, 20.09.2024 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшли заяви від позивача про проведення судових засідань без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 12.07.2024 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 29.07.2024 року о 14 год. 00 хв.. Протокольною ухвалою від 29.07.2024 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду на 20.09.2024 року о 09 год. 15 хв. Судом також було задоволено заяви та клопотання усіх учасників цієї справи про розгляд справи за їх відсутності, та виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати (продовжувати) судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами щодо спадкування, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є сином [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого14.10.1959 року Бориславським районним бюро ЗАГС Львівської області. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.09.2015 року Виконавчим комітетом Урізької сільської ради Дрогобицького району Львівської області та за життя склала Заповіт від 20.07.1994 року, засвідчений секретарем виконкому Урізької сільської ради Дрогобицького району, реєстраційний номер 6, відповідно до якого заповіла все майно на користь сина [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли земельна ділянка площею 0,1420га з кадастровим номером 4621288600:07:000:0190, яка належала спадкодавцю на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№573777, виданого 29.09.2011 року Дрогобицькою райдержадміністрацією та зареєстрованого Управлінням земельних ресурсів у Дрогобицькому районі Львівської області, реєстраційний номер 462128861001624, земельна ділянка площею 0,7185га з кадастровим номером 4621288600:07:000:0060, яка належала спадкодавцю на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№573717, виданого 29.09.2011 року Дрогобицькою райдержадміністрацією та зареєстрованого Управлінням земельних ресурсів у Дрогобицькому районі Львівської області, реєстраційний номер 462128861001623, та житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 12.04.1996 року на підставі розпорядження Дрогобицької держадміністрації за №154 від 12.04.1996 року та зареєстрованого 12.04.1996 року Дрогобицьким МБТІ в реєстрову книгу №1 за реєстровим записом 24. Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст.\~41\~Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Крім того, п.\~37\~Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року N 5 з урахуванням положень частини першої статті\~15 та статті\~392 ЦК України\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N 7\~та листа ВССУ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою. Висновок суду за результатами розгляду справи. На підставі наведеного, враховуючи позицію позивача оформити право на спадкове майно, в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; враховуючи факт відсутності відмови позивача від прийняття спадщини, відсутність порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а відтак, слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Та обставина, що відповідач Бориславська міська\~рада Дрогобицького\~району Львівської\~області заперечує проти задоволення позову не є самостійною та обов`язковою підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] , оскільки таке заперечення проти задоволення позову суперечить закону та порушує права і інтереси позивача, що було встановлено судом в процесі розгляду справи по суті та аналізуючи надані позивачем письмові докази. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогами майнового характеру, слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції позивача з цього приводу, слід залишити за останнім, тобто покласти на нього. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved