Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства із заявою, про встановлення факту сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , по день його смерті [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 16.10.1977 між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого в них народився син [PERSON] , який вже є повнолітнім. Заявниця з 31 серпня 2020 року зареєстрована в належній їй на праві власності квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , але фактично постійно проживала і проживає за адресою: [ADDRESS] , у квартирі, яка на праві спільної сумісної власності належить заявнику, її чоловіку [PERSON] , сину [PERSON] та сину заявника від першого шлюбу [PERSON] (в рівних долях). Чоловік заявниці [PERSON] з 19 серпня 1980 року був зареєстрований та постійно проживав разом з заявником за вказаною вище адресою, а саме: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. 09 жовтня 2023 року заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління обслуговування громадян, Відділ обслуговування громадян № 5 (сервісний центр), із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на яку має право згідно цього Закону. Разом з тим, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області їй було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, призначенні пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, оскільки до заяви заявницею надано акт опиту свідків від 06 жовтня 2023 року, який не є документом, що підтверджує спільне проживання з годувальником. Заявник не має можливості в позасудовому порядку підтвердити факт спільного проживання з чоловіком з метою переведення її на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутися до суду з вказаною заявою. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 12.01.2024 відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання. 07.03.2024 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві надійшли письмові пояснення, у яких серед іншого просили розглянути справу без участі представника зацікавленої особи та винести рішення згідно вимог чинного законодавства. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.03.2024 витребувано у Одинадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 10.04.2024 на адресу суду від Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшов лист, у якому повідомляється, що згідно даних зі Спадкового реєстру, спадкова справа, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена Двадцять першою державною нотаріальною конторою. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.05.2024 витребувано у Двадцять першої державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 19.06.2024 на адресу суду від Двадцять першої державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 189/2024 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29 серпня 2024 року залучено в якості заінтересованої особи [PERSON] у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду у м. Києві, Відділ обслуговування громадян № 5 Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення факту сумісного проживання. Заявник у судове засідання не з`явилася, при цьому, 06.09.2024 надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися. 05.09.2024 на електронну пошту суду від Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника управління. Допитана в судовому засіданні від 28.02.2024 в якості свідка [PERSON] суду показала, що є сусідкою заявника, підтвердила факт постійного спільного проживання [PERSON] з її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 1980 року по день його смерті [INFO] . Зазначила, що [PERSON] піклувалась про чоловіка, доглядала, жили дружно. Допитана в судовому засіданні від 28.02.2024 в якості свідка [PERSON] суду показала, що є сусідкою заявника, підтвердила факт постійного спільного проживання [PERSON] з її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 1980 року по день його смерті [INFO] . Допитаний в судовому засіданні від 28.02.2024 в якості свідка [PERSON] суду показав, що є сусідом заявника, підтвердив факт постійного спільного проживання [PERSON] з її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 1980 року по день його смерті [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм правову оцінку в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що з 16.10.1977 заявник [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.10.1977 (а.с. 17). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.09.2023 (а.с.5). Заявник звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління обслуговування громадян, Відділ обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.10.2023 [PERSON] було відмовлено у переході на пенсію в разі втрати годувальника, зазначено наступне, зокрема, що за доданими до заяви документами встановлено, що адреса проживання померлого годувальника не співпадає з адресою проживання утриманця (а.с.10). Як вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва та копії паспорта громадянина України, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у квартирі, що належить їй на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право власності від 10.10.2011, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації (а.с.7, 14, 16). Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва (а.с.15) [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1999 квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних долях (а.с. 6). Відповідно до акту від 06.10.2023, складеного мешканцями буд. [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у квартирі [ADDRESS] проживав та був зареєстрований [PERSON] . Разом з ним, за вказаною вище адресою проживала його дружина [PERSON] . Подружжя весь час проживало разом та вело спільне господарство (а.с.13). Постійне проживання заявника з чоловіком за адресою: [ADDRESS] , з 1980 року по день його смерті [INFO] , підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є сусідкою заявника, підтвердила факт постійного спільного проживання [PERSON] з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 1980 року по день його смерті [INFO] . Ці ж обставини підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови заявника у них немає. Тому і підстав для сумніву у правдивості доводів заявника про спільне проживання зі [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з серпня 1980 року по день його смерті [INFO] у суду немає. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Водночас юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Згідно із п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Під час розгляду справи судом встановлено, що заявниця проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , по день його смерті, що підтверджується показаннями свідків, а також іншими зібраними у справі доказами, незважаючи на те, що була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проаналізувавши дані, що містяться в матеріалах справи, оцінивши зібрані докази, враховуючи те, що заінтересованою особою відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, саме з причин того, що не надано документів щодо спільного проживання заявниці та померлого [PERSON] , суд вважає, що встановлення саме цього факту має значення для подальшого оформлення нею пенсії по втраті годувальника. Ураховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що зазначений факт сумісного проживання знайшов своє підтвердження, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved