Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІДЕАЛ» 06.09.2023 року звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальній сумі 58030,32 грн. та судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача зазначив, що в листопаді 2010 року за Актом приймання-передачі, ОСББ «Ідеал» прийняло на баланс багатоквартирний житловий будинок за адресою : [ADDRESS] , та здійснює його утримання і надання комунальних послуг. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Однак, в порушення положень чинного законодавства України та Статуту ОСББ власник квартири не сплачує систематично та в повному обсязі внески до СОББ «Ідеал». Сума заборгованості відповідача за спожиті послуги з централізованого опалення, постачання електричної енергії. утримання будинку та прибудинкової території та постачання води в період з липня 2021 року по червень 2023 року складає 57464,16 грн. Також, позивач просить стягнути інфляційні втрати у сумі 474,09 грн. та 3 відсотки річних у розмірі 91,07 грн. 14 грудня 2023 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси задоволено позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІДЕАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІДЕАЛ» (код ЄДРПОУ 37007991) заборгованість у розмірі 57464 гривень 16 копійок, інфляційні втрати в розмірі 474 гривні 09 копійок та 3% річних у розмірі 91 гривні 07 копійок та судові витрати в сумі 2 684 гривень. 18 березня 2024 року відповідач [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2023 року по справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІДЕАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Матеріали заяви, разом з матеріалами справи судді Шенцевій О.П. передано на розгляд 19.03.2024 року. Водночас, суддя Приморського районного суду міста Одеси Шенцева О.П. з 19 березня 2024 року по 21 березня 2024 року перебувала у відпустці. Ухвалою суду від 22 березня 2024 року заяву відповідача [PERSON] про\~перегляд заочного рішення від 14 грудня 2023 року по справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІДЕАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без руху. 12 квітня 2024 року до суду надійшла заява [PERSON] . 15 квітня 2024 року ухвалою суду прийнято до свого провадження справу за заявою відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 грудня 2023 року у справі\~за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІДЕАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 31 травня 2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у вимогах в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСББ «Ідеал» зареєстровано за іншою юридичною особою та створено раніше ніж він став власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Також, він не приймав участі у створенні ОСББ «Ідеал», не надавав згоди та не підписував договорів на обслуговування, а тому не є співвласником ОСББ «Ідеал». Так, ОСББ «Ідеал» не має прав вимоги до нього. 19 червня 2024 року ухвалою суду частково задоволено клопотання [PERSON] про зупинення виконавчого провадження за № 74298631. Зупинено виконавче провадження за № 74298631 (дата відкриття 28.02.2024 р.) відкритого на підставі виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси, виданого на виконання заочного рішення від 14 грудня 2023 року по справі № 522/17506/23. 14 серпня 2024 року ухвалою суду задоволено заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 грудня 2023 року у справі\~за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІДЕАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2023 року у справі\~за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІДЕАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження\~на 26.08.2024 року о 16 год. 00 хв. у приміщенні суду. 02 вересня 2024 року від представника ОСББ «ІДЕАЛ» Брославця В.В. до суду надійшла заява про поновлення строку на подання відповіді на відзив та відповідь на відзив, в якій просив задовольнити пощовні вимоги в повному обсязі. 11 вересня 2024 року до суду відповідачем [PERSON] подано клопотання про приєднання матеріалів. 11 вересня 2024 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів. В судовому засіданні 19 вересня 2024 року представник позивача підтримав поданий позов, наполягаючи на його задоволенні. Відповідач в судовому засіданні 19 вересня 2024 року заперечував проти задоволення позову, посилаючись на відсутність підстав для цього. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що в листопаді\~2010\~року за Актом приймання-передачі житлового будинку [ADDRESS] з балансу ДП «Дирекція верстатобуд» на баланс ОСББ «Ідеал» було передано багатоквартирний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На виконання вимог частин 4, 5 статті 4 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку» Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІДЕАЛ» здійснює управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , а співвласники відшкодовують ОСББ витрати, що виникають в нього в процесі цієї діяльності, шляхом сплати внесків до Об?єднання. Відповідно до\~ ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників. Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,\~відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , згідно зі Свідоцтвом про право власності на квартиру, виданого 14.02.2011 року виконавчим комітетом Одеської міської ради. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.. Таким чином, відповідач є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Водночас, вказаними положеннями ст. 1 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спростовується вказівка відповідача про те, що він не є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Судом також встановлено, що задоволення потреб співвласників ОСББ «ІДЕАЛ» з питань забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку здійснюється як шляхом самозабезпечення, так й із залученням організацій, які надають житлово-комунальні та інші послуги і з якими ОСББ укладені відповідні договори. Так, позивачем, з метою забезпечення надання співвласниам житлово-комунальних послуг, були укладені: договір про надання послуг з утримання будинку, договір на охорону об?єкта, договір на вивезення твердих відходів, що утворюються в процесі господарської діяльності, договір підряду на технічне обслуговування ліфтів, розташованих за адресою: [ADDRESS] , договір про постачання електричної енергії, колективний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також укладено договори на постачання та розподіл газу, тощо. Факт того, що відповідач є споживачем даних послуг за адресою: [ADDRESS] , не оспорюється. Доказів протилежного та заперечень від відповідача до суду не надходило. Відповідно до\~ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У відповідності до ч.1\~ст.20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно ч.3\~ст.20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Задоволення потреб співвласників ОСББ з питань забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку здійснюється шляхом самозабезпечення відповідно до ст. 22 Закону. Частиною 6\~статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ч.3 ст.23 Закону). Проте, відповідач не виконував своїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за управління будинком та отримані комунальні послуги до ОСББ «ІДЕАЛ», внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку ОСББ «Ідеал» сума заборгованості відповідача [PERSON] за спожиті послуги з централізованого опалення, утримання будинку та прибудинкової території та постачання холодної води в період з липня 2021 року по червень 2023 року складає 57464,16 грн. Жодних дій направлених на погашення заборгованості відповідачем здійснено не було. Частиною 4\~статті 319 Цивільного кодексу України\~(далі-ЦК України) визначено, що власність зобов`язує. Згідно із\~ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд зазначає, що обов`язок утримання свого майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, як вже зазначалось, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільногомайна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг - п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Згідно із п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до\~Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач є споживачем комунальних послуг. Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. У відповідності до частини 6\~статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Так, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому містилась вимога про стягнення заборгованості. Жодних доказів того, що відповідач не отримував житлово-комунальні послуги, або доказів їх неналежної якості, чи/або отримання їх в неповному обсязі, відповідачем не представлено, а судом не встановлено. Посилання відповідача у відзиві, жодним чином не спростовують факт отримання та користування відповідачем житлово-комунальними послугами. Отже, враховуючи положення законодавства, вартість наданих та спожитих послуг, яку просить стягнути позивач, має бути сплачена їх споживачем. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а\~статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається ст. 526 ЦК України. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку у зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем платежів, ОСББ «ІДЕАЛ» було додаткового нараховано 3 % річних у розмірі 91,07 гривень та інфляційні витрати у розмірі 474,09 гривень. Враховуючи викладене, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Так, постановами Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі № 235/499/17 визначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Згідно з ч.ч.1-3\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог, з огляду на те, що відповідач у встановленому законом порядку не відмовлявся від надання йому житлово-комунальних послуг, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було. Таким чином, в період з липня 2021 року по червень 2023 року у відповідача сформувалась заборгованість за фактично надані житлово-комунальні послуги у сумі 57464, 16 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі. Між тим, у заявлених позовних вимогах до відповідача, позивач також просив стягнути на його користь 3 % річних у розмірі 91,07 грн. та інфляційні втрати у розмірі 474,09 грн. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачена\~ст. 625 ЦК України, полягає в тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Закріплена в Законі України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2\~ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 березня 2018 року в справі № 401/710/15-ц, провадження №6-3193 св 18. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 922/175/18). Відтак, вимога про нарахування 3% річних та інфляційних втрат також підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, на підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за житлово-комунальні послуги не спростовано, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ч.1 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з вказаним, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved