Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] , [PERSON] , від імені яких на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернулись до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про встановлення фактів родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вищезазначене домоволодіння було побудоване у 1947 році [PERSON] та належить до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору була [PERSON] , членами цього колгоспного двору були її дочки [PERSON] та [PERSON] , а отже домоволодіння є спільною сумісною власністю усіх його членів та кожен з них мав рівну частку у цьому будинку (по 1/3 частці). Проте вони право власності не оформляли. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку даного домоволодіння, на яку мали право в порядку спадкування за законом її діти [PERSON] та [PERSON] . Вони прийняли спадщину у встановленому законом порядку шляхом спільного проживання з спадкодавцем на день смерті та мали право в рівних частках на спадкову 1/3 частку, тобто кожній по 1/6 частці. [INFO] померла [PERSON] . Спадщина відкрилась на частку домоволодіння (1/3 частка, на яку вона мала право як член колгоспного двору + 1/6 частка, на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ). Після її смерті спадщину прийняв її внук [PERSON] , який має право на спадщину за заповітом і який вже оформив свої спадкові права на частину спадкового майна - земельну ділянку. Таким чином [PERSON] має право на частку даного домоволодіння. [INFO] померла [PERSON] . Спадщина відкрилась на частку домоволодіння (1/3 частка, на яку вона мала право як член колгоспного двору + 1/6 частка, на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ). Після її смерті спадщину прийняла її племінниця [PERSON] , яка має право на спадщину за законом і яка вже оформила свої спадкові права на частину спадкового майна - земельну ділянку. Таким чином [PERSON] має право на частку даного домоволодіння. Крім того неможливо документально підтвердити факти родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] як між матір`ю та дочками. В позасудовому порядку позивачі не можуть оформити своє право власності на домоволодіння, тому просять встановити заявлені факти родинних відносин та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування на спадкове домоволодіння в рівних частках, тобто по частці кожному. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачів подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просила задовольнити позов, розглянувши справу без участі сторін. Представник відповідача направив до суду заяву аналогічного змісту. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Березне Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується даними копії актового запису про смерть №18, складеного 01 листопада 1992 року виконавчим комітетом Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Згідно виписки з погосподарської книги, виданої Березненським старостинським округом виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області 08 лютого 2024 року за №14-10/4 у відповідності запису погосподарської книги за 1991-1995 роки [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із дочками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між матір`ю та дочкою підтверджується вищевказаною випискою, а також інформацією, наданою 12 жовтня 2023 року за №14-10/49 Березненським старостинським округом виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, даний факт не оспорюють учасники процесу. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між матір`ю та дочкою, підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Орлинецькою сільською радою Красилівського району Хмельницької області 19 лютого 1980 року, а також вищевказаними виписками Березненського старостинського округу виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Окрім того з вищевказаного листа Березненського старостинського округу виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 12 жовтня 2023 року за №14-10/49 вбачається, що згідно запису погосподарської книги за 1991-1995 роки станом на 15 квітня 1991 року дворогосподарство по [ADDRESS] відносилось до суспільно групи «колгоспний двір», головою двору була [PERSON] , членами двору були її дочки [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до матеріалів технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 25 серпня 2023 року, житловий будинок було збудовано 1947 року. Згідно довідки КП «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» за №826 від 30 серпня 2023 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не зареєстроване. За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом 21 серпня 2024 року за №78082371, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась. У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції від 18 липня 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом були її дочки [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину у встановленому законом порядку шляхом спільного проживання з спадкодавцем на день смерті та мають право в рівних частках на спадкову 1/3 частку, тобто по 1/6 частці кожна. [PERSON] померла [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, місце реєстрації смерті - Березненська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 липня 2008 року Березненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області. За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я внука - позивача [PERSON] , якому заповіла все своє майно. Даний заповіт посвідчено секретарем Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 21 липня 2008 року за р. №21. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №59045109, наданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 17 січня 2020 року, даний заповіт є чинний. У відповідності до копій матеріалів спадкової справи за №92/2009, заведеної 27 січня 2009 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області, до майна померлої [INFO] [PERSON] , єдиним її спадкоємцем являється [PERSON] , який частково вже оформив спадкові права за заповітом на інше спадкове майно. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON] померла [INFO] в с. Березне Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 квітня 2019 року виконавчим комітетом Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я внука - позивача [PERSON] , якому заповіла земельну ділянку. Даний заповіт посвідчено секретарем Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 21 липня 2008 року за р. №20, дублікат якого видано секретарем Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 10 липня 2020 року за р.№37. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №61083181, наданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 28 липня 2020 року, даний заповіт є чинний. У відповідності до копій матеріалів спадкової справи за №430/2019, заведеної 23 серпня 2019 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області, до майна померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] в шестимісячний строк після її смерті відмовився від даної спадщини, тому єдиною її спадкоємицею за законом являється племінниця [PERSON] , яка частково вже оформила спадкові права за законом на інше спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня усувають від права на спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно до ст.123 ЦК Українського РСР в редакції від 18 липня 1963 року (далі ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір - це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. У відповідності до ст.125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному двору і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу. В силу вимог ст.126 ЦК УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок по [ADDRESS] належить до суспільної групи «колгоспний двір» і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку - по 1/3 частині (1:3=1/3). Листом від 06 жовтня 2023 року за №1757/02-14 державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області відмовила в оформленні спадкових прав на заявлену нерухомість через відсутність правовстановлюючого документа на неї. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. При вирішенні спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року із введенням в дію Закону України «Про власність», а тому станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало право власності на 1/3 частку майна у колгоспному дворі кожному, як його членам, що не втратили право на частку в його майні. Після смерті [PERSON] належна їй 1/3 частка домоволодіння в порядку спадкування перейшла по спадщині за законом дочкам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/6 частці кожній (1/3:2=1/6). Після смерті [PERSON] частка (1/3 частка належить їй, як члену колгоспного двору + 1/6 частка, на яку вона має право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ) перейшла в порядку спадкування за заповітом внуку - позивачу [PERSON] . Після смерті [PERSON] частка (1/3 частка належить їй, як члену колгоспного двору + 1/6 частка, на яку вона має право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ) перейшла в порядку спадкування за законом племінниці - позивачці [PERSON] . Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved