Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

24 травня 2024 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 512, 514, 516 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 75 702,68 гривень, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028 гривень та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 100 гривень. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 11.12.2017 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту: для особистих потреб; ліміт кредитної лінії: у розмірі 200 000,00 гривень; процентна ставка: 26% річних; тип процентної ставки: фіксований; обов`язковий мінімальний платіж: запропоновано встановити у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень. АТ «АЛЬФА-БАНК» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК». Відповідач [PERSON] погодилась на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилась з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався відповідачу для ознайомлення. АТ «АЛЬФА-БАНК» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав вчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Станом на 20.12.2021 за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 75 702,68 гривень. 20.12.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 11.12.2017, укладеного між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем [PERSON] (а. с. 3-5). Ухвалою судді від 31 травня 2024 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25 червня 2024 року (а. с. 40-41). Ухвалою суду від 25 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21 серпня 2024 року (а. с. 57-58). Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року розгляд справи було відкладено на 17 вересня 2024 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України (а. с. 78-79). Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява від позивача, в якій він просив розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслала, причини неявки суд не повідомила. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 17 вересня 2024 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до ПАТ «Альфа-Банк» із Офертою на укладання угоди про надання кредиту № 592172172, в якій вона запропонувала ПАТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання кредиту, із наступними умовами для її укладення: тип кредиту - споживчий кредит; сума кредиту - 19 347,80 гривень; процентна ставка - 0,01 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 30 місяців. Підставою даної Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», що укладений між нею та банком (а. с. 6). Пунктом 2 Оферти на укладання угоди про надання кредиту № 592172172 від 11.12.2017 визначено, що дата повернення кредиту - 12.06.2020. Для повернення заборгованості за Угодою відповідач [PERSON] запропонувала використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у банку. 11 грудня 2017 року ПАТ «Альфа-Банк», в особі Голови Правління Михайльо В.В., підтвердив, що приймає пропозицію [PERSON] на укладення Угоди про надання кредиту від 11.12.2017 № 592172172, з усіма умовами, викладеними в Оферті на укладання угоди про надання кредиту № 592172172 від 11.12.2017, шляхом підписання Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання споживчого кредиту № 592172172 (зв. ст. а. с. 6). 11 грудня 2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено угоду на використання аналогу власноручного підпису (зв. ст. а. с. 7). 11 грудня 2017 року [PERSON] підписала Оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 592172172, підписанням якої запропоновувала ПАТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між нею та банком (а. с. 8). Відповідно до розділу І «Тип та мета кредиту» Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 592172172 (далі - угода), тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії. Найменування продукту - «Максимум-готівка», мета кредиту - для особистих потреб. В розділі ІІ «Умови обслуговування кредитної картки» Угоди № 592172172 відповідач просила випустити їй міжнародну платіжну карту MasterCard World строком дії 3 роки з моменту випуску. Згідно з пунктом ІІІ «Умови надання кредитної лінії» Угоди № 592172172 ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 гривень. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій становить 26 % річних; тип процентної ставки - фіксована. Згідно з розділом ІV «Умови сплати платежів, визначених Угодою/договором» Угоди № 592172172, обов`язковий мінімальний платіж встановлений у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень. 11 грудня 2017 року ПАТ «Альфа-Банк», у особі Голови Правління Михайльо В.В., підтвердив, що приймає пропозицію [PERSON] на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 592172172, з усіма умовами, викладеними в Оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 592172172 від 11.11.2017, шляхом підписання Акцепту пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (зв. ст. а. с. 8). 11 грудня 2017 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту АТ «Альфа-Банк», в якому викладені основні умови кредитування з урахування побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а. с. 9) Із виписки по рахунку за кредитною карткою MasterCard World за період з 11.12.2017 по 08.04.2024, доданої до позовної заяви, вбачається, що відповідач [PERSON] користувалася грошовими коштами АТ «АЛЬФА-БАНК» за допомогою кредитної картки MasterCard World № [NUMBER] у власних потребах, частково вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом (а. с. 21-27). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 592172172, що доданий до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором № 592172172 станом на 20 грудня 2021 року становить 75 702,68 гривень, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 61 865,91 гривень; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 12 763,55 гривень; заборгованості за овердрафтом (несанкціонована заборгованість) у розмірі 1 073,22 гривень (а. с. 28). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 20 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» та Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» було укладено договір факторингу № 4, відповідно до пункту 2.1. якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору( а.с. 11-15). Пунктом 2.3. договору факторингу визначено, що право вимоги вважається відступленим фактору з дати оплати фактором ціни права вимоги відповідно до пункту 4.2. цього договору. В дату здійснення оплати фактором ціни права вимоги відповідно до пункту 4.2. цього договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього договору. Згідно з пунктом 4.2. договору факторингу № 4 ціна права вимоги за цим договором становить 12 878 944,00 гривні. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнту грошові кошти і сплатити клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 12 878 944,00 гривні, шляхом перерахування на рахунок клієнта № [NUMBER] , відкритого в ПАТ АБ «Укргазбанк» протягом двох банківських днів з дати підписання договору. Відповідно до пункту 9.1. договору факторингу № 4 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором, якщо інше не передбачено умовами договору. Як вбачається з Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 20 грудня 2021 року до Договору факторингу № 4 від 20.12.2021, укладеного 20 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», у відповідності та на виконання Договору факторингу № 4 від 20.12.221 клієнт передав, а фактор отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку№ 1-1 до Договору (а. с. 19) Відповідно до платіжного доручення № 34291 від 20 грудня 2021 року ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перерахувало АТ «АЛЬФА-БАНК» 12878 944,00 гривні в якості оплати за право вимоги згідно Договору факторингу № 4 від 20.12.2021 (а. с. 20). Як вбачається з Характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договорами та боржників за основними договорами, що є Додатком № 1-1 до договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року, підписаного між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 592172172 від 11.12.2017 на суму заборгованості 75 702,68 гривень, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (а. с.16-18). Таким чином, вказаний договір набув чинності, за яким згідно з Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 20 грудня 2021 року до Договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року, укладеного 20 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», вимоги за кредитним договором № 592172172, укладеним 11 грудня 2017 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] , перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ-ФІНАНС». Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, відповідно до якої, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 592172172, що доданий до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором № 592172172 станом на 20 грудня 2021 року становить 75 702,68 гривень, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 61 865,91 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 12 763,55 гривень; заборгованості за овердрафтом (несанкціонована заборгованість) у розмірі 1 073,22 гривень (а. с. 28). Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростований. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору № 592172172 від 11 грудня 2017 року, договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем [PERSON] , суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 592172172 від 11 грудня 2017 року в сумі 75 702,68 гривень, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 61 865,91 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 12 763,55 гривень; заборгованості за овердрафтом (несанкціонована заборгованість) у розмірі 1 073,22 гривень. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що адвокат Макєєв Віталій Миколайович надавав позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги № 05-10/23 від 05 жовтня 2023 року, укладеного між Адвокатом Макєєвим Віталієм Миколайовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» (а. с. 29-30). Як вбачається з пункту 1.1. договору про надання правничої допомоги № 05-10/23, адвокат надає клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ у якій клієнт є учасником. Пунктом 1.4. договору про надання правничої допомоги № 05-10/2023 передбачено, що документом, який підтверджує надання адвокатом послуг, та їх приймання клієнтом, є Акт приймання-передачі наданих послуг, що складається та підписується сторонами або їх повноважними представниками протягом 5-ти робочих днів після надання адвокатом зазначених у п. 1.1. Договору послуг. В підпункті 2.1.1. пункту 2.1. договору про надання правничої допомоги № 05-10/2023 визначено, що клієнт має право своєчасно отримувати юридичні послуги належної якості та у встановлені законом строки. Відповідно до пункту 3.1. Розділу 3 «Ціна та порядок здійснення розрахунку» договору про надання правничої допомоги № 05-10/2023, вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 1 000,00 гривень. Конкретні суми до оплати наводяться у Акті (актах) наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із клієнтом. Як вбачається з Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг, підписаного 07 березня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та Адвокатом Макєєвим Віталієм Миколайовичем, адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги відповідно до договору № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 по справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом: надання первинної консультації - 1 година, вартість - 1 000,00 гривень; правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини - 3 години, вартість - 3 000,00 гривень; підготовка та подання позовної заяви - 3,1 години; вартість - 3 100,00 гривень; всього - 7 100,00 гривень (а. с. 31). Відповідно до платіжної інструкції № 1141 від 07 березня 2024 року, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перерахувало Адвокату [PERSON] 7 100,00 гривень в якості оплати згідно договору № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 (а. с. 33). Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи час, затрачений адвокатом Макєєвим Віталієм Миколайовичем на надання первинної консультації; правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини; підготовку та подання позовної заяви, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 7 100 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем суду не надано. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 100 гривень. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3 028 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved