Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем з 29 листопада 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу те між відповідачем та позивачем не склалися , у їх відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Будь-які спроби налагодження відносин - марні, оскільки наявність різних поглядів на сімейне життя та обов`язки є великою перешкодою для відновлення відносин, та сприяння гармонії в родині. З чоловіком позивачка припинила спільне життя та ведення господарства з 01.10.2023 року. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Позовна заява надійшла до суду 05.08.2024. Ухвалою головуючого судді від 26.08.2024, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з призначенням першого судового засідання на 20.09.2024. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, з повідомленням, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить повернути їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач 20.09.2024 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов визнає та наполягає на його задоволенні. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд,\~ за наявності для того законних підстав,\~ ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи підтримання позову позивачем, заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до\~ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України)\~сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог\~ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1\~ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~\~ Згідно з ч. 3 ч. 4\~ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 29 листопада 2019 року, Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 2161 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі\~ст.112 Сімейного кодексу України\~належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що відповідачка заявила про зміну свого прізвища на « [PERSON] », у рішенні суду має бути зазначено про вибір відповідачкою прізвища після розірвання шлюбу. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved