Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернулась до Кам`янського районного суду з позовом до [PERSON] , про визнання права власності на частку земельної ділянки. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого по [ADDRESS] . Власником іншої частки, є відповідач по справі [PERSON] .. Власником земельної ділянки на якій розташоване вищевказане будинковолодіння є відповідач по справі. Розмір даної земельної ділянки 0,25 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Оскільки позивач є власником частки вищезазначеного житлового будинку, вона звернулася до реєстратора прав на нерухоме майно, з метою зареєструвати право власності на частку земельної ділянки, що відповідає розміру її частки у будинковолодінні. Однак реєстратором у вчиненні реєстраційної дії було відмовлено, підставою відмови як зазначила є те, що земельна ділянка, частину якої хотіла зареєструвати позивач, належить на праві приватної власності відповідачу по справі [PERSON] . Та оскільки відповідно до закону, особи які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки, то саме з вказаних обставин звернулася до суду та просить суд визнати за нею право власності на частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без зміни її цільового призначення , площею 0,25 га., кадастровий номер 7121886700:01:001:0398, що знаходиться по [ADDRESS] . 29.04.2024 року ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, надано строк для подачі відзиву на позов. Ухвалою суду від 29.07.2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Сторона позивача в судове засідання з`явились, вимоги позову підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 16.08.2024 року. Про причини неявки не повідомляв, відзив на позов не подавав. З`ясувавши думку присутніх сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню повністю . Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права інтересу.\~ \~\~\~ \~ \~ \~ \~Так, матеріалами\~ справи встановлено,\~ що в порядку поділу сторонами по справі спільного майна подружжя, за позивачем [PERSON] , на підставі ухвали Кам`янського районного суду Черкаської області від 19.09.2023 року (справа № 696/513/23) було визнано право власності частину житлового будинку [ADDRESS] . Іншим власником частини будинку за вищезазначеною адресою є відповідач [PERSON] . 14.11.2023 року позивач зареєструвала речове право на дану частину будинку та отримала витяг з реєстру речових прав. Дане підтверджено Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 19.09.2023 року та витягом з Державного реєстру речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2832729871080) ( а.с.11-12). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000843082024 від 03.04.2024 року, власником земельної ділянки, площею 0,25 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7121886700:01:001:0398, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.15-25). Дану земельну ділянку він отримав у приватну власність на підставі рішенння № 41-23 від 23.05.2023 року 41 сесії VIII скликання Кам`янської міської ради Черкаської області (а.с.28). Зметою зареєструвати право власності на частку земельної ділянки, що відповідає розміру частки позивача у будинковолодінні, вона звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітетй Кам`янської міської ради Черкаської області. Однак реєстратором у вчиненні реєстраційної дії було відмовлено, підставою відмови як зазначила є те, що земельна ділянка, частину якої хотіла зареєструвати позивач, належить на праві приватної власності відповідачу по справі [PERSON] . Дане підтверджено рішенням державного реєстратора про відмову в проведенні реєстраційних дій від 19.04.2024 року № 72698162 (а.с.29). Відповідно до висновку про вартість земельної ділянки від 27.02.2024 року, ТОВ «Центр нерухомості України», вартість частки земельної ділянки, площею 0,25 га. за адресою: [ADDRESS] , складає 26250 ( двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят) грн.00 коп.(а.с.26). Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. За приписами частини дев`ятої статті 79-1 ЗК України\~земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування\~(крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. За відсутності в попереднього власника належним чином оформлених прав користування земельною ділянкою, на якій розміщено нерухоме майно, положення статей 120 ЗК України, 377 ЦК України в частині переходу прав на земельну ділянку до нового власника в тому ж обсязі застосуванню не підлягають. Перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, визначається на підставі цивільно-правових угод (частина перша статті 120 ЗК України). Встановлено, що при переході права власності на частину житлового будинку, питання щодо набуття позивачем права власності на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування житлового будинку не вирішувалось. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно ч.1 статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому, при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Враховуючи,\~вищевикладене,\~а також\~беручи до\~уваги,\~що відповідачем\~не надано\~доказів того,\~що для\~обслуговування \~частини житлового\~будинку позивача\~необхідний менший\~розмір земельної\~ділянки ніж\~запропонований позивачем,\~суд дійшов\~висновку,\~що позивач\~ набувши\~право власності\~на житловий\~будинок,\~набула також\~і право\~власності на\~земельну ділянку\~площею 0,125\~га,\~надану для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),\~що розташована\~за адресою:[ADDRESS] .

Outcome: approved