Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2024 року у задоволенні позову [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) до Театрально-видовищного закладу культури «Київській академічний театр ляльок» (далі - відповідач, Театрально-видовищний заклад культури «Київський академічний театр ляльок») про стягнення компенсації за порушення авторських пра відмовлено. 02.09.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Сопільняк О.Ю. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в який остання просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати, пов`язані з проведенням фіксації веб-сторінки у мережі Інтернет у розмірі 6 750,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 87 930,00 грн. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Аналізуючи викладене, суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення без виклику учасників справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши заяву про ухвалення додаткового рішення, зміст судового рішення, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступне. Так, за наслідком розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільної справи за позовом [PERSON] до Театрально-видовищного закладу культури «Київській академічний театр ляльок» про стягнення компенсації за порушення авторських прав, 09.02.2024 року ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову. Разом з тим, у вказаному рішенні судом не вирішено питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу відповідача. Так, у заяві від 08.02.2024 року про компенсацію витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи представник відповідача - адвокат Сопільняк О.Ю. просила стягнути з позивача на користь відповідача витрати, пов`язані з проведенням фіксації веб-сторінки у мережі Інтернет у розмірі 6 750,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 87 930,00 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, представником відповідача до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу на підтвердження понесених витрат додано: копію рахунку на оплату від 15.08.2023 року на суму 6 750,00 грн.; копію платіжної інструкції від 24.08.2023 року на суму 6 750,00 грн.; копію договору про надання правничої допомоги від 14.08.2023 року; копію рахунку від 17.08.2023 року; копію детальної інформації щодо рахунку від 17.08.2023 року; копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.09.2023 року на суму 37 500,00 грн.; копію рахунку від 26.01.2024 року на суму 49 680,00 грн.; копії виписок по рахунку від 22.08.2023 року та від 26.01.2024 року. При цьому, ураховуючи заяву про виправлення технічної помилки, представник відповідача просила суд стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати у розмірі 94 680,00 грн., з яких: 6 750,00 грн. - витрати на проведення фіксації веб-сторінки у мережі Інтернет, 87 830,00 грн. - витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, в ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначене загальне правило розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відтак, у розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, а саме, що справа незначної складності, розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та проведенням судового засідання. Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 року у справі № 927/237/20). Перевіривши надані представником відповідача докази на підтвердження понесених судових витрат, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання цієї роботи (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, є завищеним і не є розумним з урахуванням складності справи, а саме, справа не є складною, розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, в декілька судових засідань. Отже, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на правничу допомогу до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, беручи до уваги, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, та з урахуванням викладеного, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн. Крім того, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат, пов`язаних з проведенням фіксації веб-сторінки у мережі Інтернет у розмірі 6 750,00 грн., оскільки така фіксація проводилася виключно в межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Театрально-видовищного закладу культури «Київській академічний театр ляльок» про стягнення компенсації за порушення авторських прав. Враховуючи викладене,

Outcome: approved