Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 07 грудня 2023 року о 13:00 год. у м. Запоріжжі, на перехресті нерівнозначних доріг автомагістраль Харків Сімферополь - вул. Садівництва, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ИЖ 412, реєстраційний номер [NUMBER] , рухалась по другорядній дорозі та не надала перевагу в дорозі автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Вказаними діями [PERSON] порушила вимоги п. 16.11, п.2.3 б) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м.\~Запоріжжя від 16.01.2024 у справі № 336/13158/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вказує, що є він є власником автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , і згідно висновку транспортно-товарознавчої розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, становить 38\~279,15 грн. Вартість товарознавчої експертизи складає 4500 грн та 396 грн огляд експертом транспортного засобу на СТО. Разом збитки становлять 43175,15 грн. Посилаючись на те, що ні позивач, ні відповідач не здійснили страхування цивільно-правової відповідальності як власники транспортних засобів, а добровільно відповідачем заподіяна шкода не відшкодована, [PERSON] вимушена звернутися до суду. Крім того, позивачці заподіяна моральна шкода внаслідок пошкодження автомобіля, яку вона оцінює в розмірі 5000 грн. На підставі наведеного позивач просить суд стягнути із [PERSON] матеріальну та моральну шкоду у вказаних розмірах та судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2024 відкрито провадження по цій цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачу та відповідачу направлено копію цієї ухвали, в якій роз`яснено їх процесуальні права щодо подачі відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив. Крім того, відповідач додатково повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади. Від відповідача відзив на позовну заяву на надійшов. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідно до приписів статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Під час ухвалення рішення суд у відповідності до вимог статті 264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. \~Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази, надані позивачем, суд дійшов наступного. \~Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~В матеріалах справи наявна копія постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від від 16.01.2024 у справі № 336/13158/23, згідно з якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана набрала законної сили 27.01.2024. \~Відтак, суд вважає доведеним факт спричинення відповідачем матеріальної шкоди позивачеві у вигляді механічного пошкодження належного йому автомобіля (далі колісного транспортного засобу, КТС). Оскільки у позивача та відповідача відсутні договори страхування цивільно-правової відповідальності як власників транспортних засобів, страхове відшкодування позивач отримати не в змозі, про що зазначено у листі МТСБУ про відмову у здійсненні регламентної виплати по справі 98775, а лише може отримати відшкодування збитків від винної особи. Позивач, намагаючись вирішити в досудовому порядку питання відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої протиправним діями [PERSON] , вирішив провести експертне автотоварознавче дослідження свого транспортного засобу для визначення матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП. При цьому\~ завчасно повідомив відповідача про день, час та місце проведення огляду автомобіля судовим експертом автотоварознавцем, що підтверджується рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення. Задля проведення експертизи спеціалістами СТО «Адамант» був демонтований бампер автомобіля, що підтверджується нарядом замовленням від 13.12.2023, квитанцією\~ про сплату від 13.12.2023. На що позивачем було витрачено 396,04 грн. Згідно з висновку транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданої власнику КТЗ № 19 від 21.02.2024, вартість відновлювального ремонту Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] у результаті пошкодження останнього внаслідок ДТП, складає 38\~279,15 грн, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , у результати пошкодження останнього в ДТП, 26\~551,42 грн. Вартість експертизи становить 4500 грн. та сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією від 19.02.2024. Як вбачається зі змісту позовної заяви, винний у вчиненні ДТП і визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідач заподіяну внаслідок ДТП шкоду майну позивача не відшкодував. Крім того, як вказує позивач, діями відповідача йому спричинені моральні страждання, які полягали у стражданнях з приводу пошкодження належного йому майна, душевних страждань і стресу, перенесених під час ДТП, тому позивач оцінює їх в розмірі 5000 грн. Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. \~Частиною 1 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. \~Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України) \~При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») Згідно з п.1 ч.1 статті 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. До вказаних правовідносин положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не застосовуються, тому, вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 38\~279,15 грн, що відповідає вартості відновлювального ремонту відповідно до висновку експерта є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \~\~За змістом ч. 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної. Згідно ч. 3 статті 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 4, ч. 5 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. \~У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995р. роз`яснено, що під моральної шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні цивільних прав, при настанні негативних наслідків. \~\~За змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, позивач вказав, що через пошкодження належного йому автомобіля йому були спричинені моральні страждання, які полягали у моральних стражданнях з приводу пошкодження належного йому майна та відмов відповідачки у добровільному відшкодуванні збитків. Суд вважає, що такі доводи позивача щодо наявності моральних страждань внаслідок пошкодження його майна, а саме, належного йому автомобіля, відповідають обставинам справи. В результаті ДТП він дійсно зазнав стресу та душевного хвилювання, також є доведеним те, що має місце протиправність діяння з боку заподіювача шкоди відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні. Відтак, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Як зазначалося вище, витрати, пов`язані із проведенням експертизи у сумі становлять 4896,04 грн.\~ Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тож сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ. За наведеного витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. та витрат на проведення експертизи в розмірі 4896,04 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved