Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

До суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява КП «Васильківтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, що утворилася станом на 01.05.2024 року в сумі 88 886,39 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Квартира обладнана централізованою системою опалення. Позивач надає відповідачу послуги з централізованого опалення. Однак, [PERSON] оплату за опалення проводить не регулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.05.2024 року утворився борг, який становить 88 886,39 грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с. 45). 09.09.2024 року від представника позивача надійшла заява про те, що рішенням 26 позачергової сесії 8 скликання Васильківської міської ради Київської області від 12.08.2024 року №33-26п/4-VІІІ «Про зміну назви комунального підприємства «Васильківтепломережа» та затвердження статуту комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» в новій редакції», комунальне підприємство «Васильківтепломережа» перейменовано на комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа», а тому зміна назви не тягне за собою правонаступництва (а.с.48-52). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 53). [PERSON] , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, за зареєстрованим місцем проживання, але до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.47), не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляв, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до п.3.1, 3.2 Статуту КП ВМР «Васильківтепломережа», основною метою діяльності підприємства, як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення і гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам, відомчого і комунального житла та іншим. Підприємство створено з метою організації ринку житлово-комунальних послуг міста Василькова. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.06.2023 року вбачається, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та зареєстрований у вказаній квартирі (а.с.8, 44) та є споживачем послуг з централізованого опалення квартири, яку надає КП ВМР «Васильківтепломережа». Згідно переліку сум за період з 01.01.2021 року по 01.04.2024 року по особовому рахунку: № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість становить у розмірі 88 886,39 грн. (а.с. 39), але враховуючи, що в ДВС на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення боргу з відповідача станом на 01.05.2017 року у розмірі 18253, 88 грн., а також за період з 01.05.2017 року по 01.01.2021 року рішенням у справі 362/435/21 стягнуто кошти у розмірі 33 753, 09 грн, залишок суми заборгованості становить 36 879, 42 грн. [PERSON] доказів на спростування обставин викладених в позовній заяві, будь-яких контр розрахунків або квитанцій які в свідчили про сплату комунальних послуг, не отримання послуг до суду не надав. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною четвертою статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. З огляду на викладене, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку - комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Частиною ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №922/4239/16 зазначила, що відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (постанова). Верховний Суд у постанові від 12 червня 2020 року у справі №712/8733/17 зазначив, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то суб`єктом правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише відповідно до статті 156 ЖК України. Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено в ході розгляду справи відповідач не звертався до позивача із заявою про складання графіка погашення заборгованості, або відстрочення терміну її оплати та не надала жодної довідки, яка підтверджує неспроможність погашення боргу, а також, що не отримувала надані послуги позивачем. Отже, встановивши, що відповідач, як власник житлового приміщення, є споживачем послуг з центрального опалення, які надає нині після зміни назви КП ВМР «Васильківтепломережа», а також те, що відповідачем не проводилась повна оплата спожитих послуг (за централізоване опалення), суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача заборгованості за вказані послуги у розмірі 36 879, 42 гривень. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved