Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 40 418,00 грн., яка складається з вартості матеріальних збитків внаслідок залиття у розмірі 37 418,00 грн. та витрат на проведення оцінки у розмірі 3 000,00 грн., та моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн., завданої внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачі є співвласниками (по частці кожний) квартири [ADDRESS] . 23.06.2021 сталося залиття належної позивачам квартири з квартири [ADDRESS] , що розташована над квартирою позивачів поверхом вище та яка належить відповідачам. За результатами обстеження квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] » було складено Акт про залиття від 06.07.2021 № 328, яким встановлено, що причиною залиття стало протікання ділянки трубопроводу централізованого опалення, самовільно заміненого зі сталевого на мідний, з алюмінієвим радіатором, тобто несанкціоноване втручання мешканців квартири [ADDRESS] у роботу системи. Внаслідок залиття пошкоджено стіни зі шпалерами у двох житлових кімнатах. Відповідно до звіту про оцінку збитків № 71/21 від 13.08.2021, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON] , розмір матеріальних збитків, завданих внаслідок залиття квартири, становить 37 418,00 грн. За проведення оцінки матеріальних збитків позивачами сплачено 3 000,00грн. З огляду на те, що залиття квартири сталося з вини відповідачів, які відмовляються у добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду, позивачі, з огляду на те, що кожному з них належить по частці квартири, у якій сталося залиття, просять стягнути з відповідачів солідарно на користь кожного з них по 20 209,00 грн. матеріальної шкоди, а всього 40 418,00 грн. з урахуванням витрат на проведення оцінки шкоди. Крім того, позивачі просять стягнути з відповідачів солідарно на їхню користь моральну шкоду у загальному розмірі 20 000,00 грн., кожному по 10 000,00 грн., обгрунтовуючи свої вимоги тим, що пошкодженням належного їм майна внаслідок залиття квартири їм також була завдана моральна шкода, яка полягає у переживаннях та постійних хвилюваннях через це. Позивачі змушені докладати чималих зусиль, аби відновити своє порушене право: викликати комісію для складання акту про залиття, проводити оцінку шкоди, залучати адвоката для надання правничої допомоги. Будучи пенсіонерами та особами похилого віку позивачі змушені тривалий час проживати у пошкодженій внаслідок залиття квартирі, що завдає ще більших душевних страждань. Також позивачі просили стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, які складаються з наступного: витрат по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. на користь кожного; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. на користь кожного, а всього 12 000,00 грн. Ухвалою судді від 04.02.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 30.06.2022 до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Левченко М.М., надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про поновлення строку на його подання. До відзиву, зокрема, стороною відповідача додано звіт про експертну грошову оцінку ТОВ «Бізнес-Консалтинг» від 05.08.2021. 19.07.2022 на адресу суду надійшли заперечення представника позивачів - адвоката Кравця Д.М., щодо поновлення процесуального строку, пропущеного відповідачем, та прийняття відзиву відповідача [PERSON] , оскільки відповідачем був пропущений строк на його подачу та відзив не відповідає вимогам ст. 178 ЦПК України. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Левченко М.М., про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відмовлено. Відзив на позовну заяву разом з доданими до нього документами повернуто без розгляду представнику відповідача. Закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 02.06.2023 ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2022 залишено без змін. 14.02.2023 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Очкур К.І., до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач [PERSON] позов визнає частково, факт залиття квартири позивачів 23.06.2021 нею не оспорюється, проте відповідач не погоджується з розміром матеріальних збитків, заявлених позивачами, та згодна на солідарне стягнення з неї разом з іншими відповідачами матеріальної шкоди на користь позивачів у розмірі 3 190,00 грн., як визначено у звіті ТОВ «Бізнес-Консалтинг» від 05.08.2021, зробленому на замовлення відповідача [PERSON] Заперечувала проти відшкодування моральної шкоди у зв`язку з недоведеністю її завдання. 29.03.2023 до Оболонського районного суду м. Києва від представника відповідача [PERSON] - адвоката Очкур К.І., надійшло клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення розміру завданої внаслідок залиття матеріальної шкоди. Ухвалою Оболонського районного суд м. Києва від 09.10.2023 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Очкур К.І., призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Оплату вартості експертизи покладено на відповідача [PERSON] . Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта. Ухвалою судді від 18.01.2024 провадження у справі поновлено у зв`язку з поверненням експертною установою ухвали суду від 09.10.2023 про призначення судової будівельно-технічної експертизи без виконання разом з матеріалами справи через несплату відповідачем [PERSON] вартості експертизи. 28.02.2024 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Очкур К.І., до суду надійшло клопотання про зменшення кількості питань, поставлених експертові під час проведення судової будівельно-технічної експертизи. У судовому засіданні 11.04.2024 представник відповідача [PERSON] - адвокат Левченко М.М., підтримала заявлене клопотання, зазначивши, що відповідачі не заперечують сам факт залиття квартири позивачів та обставини, зафіксовані в акті про залиття № 328 від 06.07.2021, проте вони не погоджуються з розміром шкоди, визначеним позивачами, а тому просить залишити одне питання на вирішення експерта щодо обсягів спричиненої шкоди та вартості ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для усунення наслідків залиття. Ухвалою суду від 11.04.2024 клопотання представників відповідачів задоволено, повторно направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на виконання ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09.10.2023 про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи. На вирішення судової будівельно-технічної експертизи поставлено питання про те, який розмір завданої матеріальної шкоди (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) квартирі [ADDRESS] унаслідок її залиття, яке мало місце 23.06.2021. Оплату вартості експертизи покладено на відповідача [PERSON] , провадження у справі зупинено. 12.07.2024 до суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повторно повернуто без виконання ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09.10.2023 про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи у зв`язку з несплатою відповідачами за проведення експертизи. Ухвалою судді від 19.07.2024 поновлено провадження у справі. Представник позивачів у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Левченко М.М., у судове засідання не з`явилися, від представника у судове засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача [PERSON] , просила стягнути з відповідачів як співвласників солідарно матеріальну шкоду на користь позивачів у розмірі 3 190,00 грн., а в решті позовних вимог - відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Очкур К.І., у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, у матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правові відносини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками (по частці кожний) квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягами про державну реєстрацію прав № 29371746 від 21.03.2011 та № 29371673 від 21.03.2011 Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна відповідно. Згідно з інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 05.10.2021 квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 23.06.2021 сталося залиття належної позивачам квартири [ADDRESS] з квартири [ADDRESS] . 06.07.2021 комісією у складі головного інженера ОД-507 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» [PERSON] , інженера з організації експлуатації та ремонту І категорії [PERSON] , майстра техдільниці [PERSON] та слюсаря-сантехніка [PERSON] складено Акт про залиття № 328, відповідно до якого залиття квартири [ADDRESS] з квартири [ADDRESS] сталося внаслідок пошкодження системи централізованого опалення (радіатора) у кімнаті. Причиною залиття є протікання ділянки трубопроводу централізованого опалення, самовільно заміненого зі сталевого на мідний, з алюмінієвим радіатором, тобто несанкціоноване втручання мешканців квартири [ADDRESS] у роботу системи. Внаслідок залиття пошкоджено: у кімнаті, площею 19,1 кв. м - стіна, шпалери 4,5 кв. м; у кімнаті, площею 11,3 кв. м - стіна, шпалери 1,7 кв. м. Акт затверджено начальником ОД-507 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» [PERSON] . Комісією зроблено висновок про необхідність провести ремонтні роботи на системі централізованого опалення. На замовлення позивачів суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] проведено оцінку матеріального збитку, завданого власникам квартири [ADDRESS] , внаслідок залиття, за результатами якої складено Звіт № 71/21 від 13.08.2021. Відповідно до вказаного звіту розмір матеріальних збитків, завданих внаслідок залиття квартири, станом на момент складання звіту складає 37 418,00 грн. У Додатку № 1 до Звіту № 71/21 - Акті огляду пошкоджень оздоблення та меблів після залиття квартири [ADDRESS] , складеному оцінювачем [PERSON] 03.08.2021 за результатами огляду квартири у присутності власника [PERSON] , зазначено, що у частині кімнат та балкону виявлені наступні пошкодження: у кімнаті, площею 19,1 кв. м - деформування з розтріскуванням окремих плашок штучного дубового паркету близько 0,5 кв.м, відшарування шпалер стін та штукатурки стін близько 0,6 кв., розводи на поверхні водоемульсійного покриття стелі близько 0,15 кв. м; у кімнаті, площею 11,6 кв. м - розводи на поверхні водоемульсійного покриття шпалер стін близько 1,2 кв. м, відшарування багету стелі близько 8 пог. см; на балконі, площею 1,9 кв. м - розводи на поверхні водоемульсійного покриття укосів вікон з частковим відшаруванням штукатурки близько 0,6 кв. м. Ймовірне виявлення скритих ушкоджень після демонтажу оздоблення. Загальний стан оздоблення: відставання і пошкодження крайок шпалер стін місцями у кімнаті , площею 19,1 кв. м. Вартість оцінки вартості матеріального збитку оцінювачем [PERSON] становить 3000,00 грн. та сплачена позивачами на користь ФОП [PERSON] , що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт від 13.08.2021; розрахунковою квитанцією від 13.08.2021. 13.12.2021 представником позивачів Кравцем Д.М. направлено відповідачам претензію про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, що мало місце 23.06.2021, у розмірі 37 418,00 грн. та витрат на проведення оцінки у розмірі 3 000,00 грн., проте до теперішнього часу відповідачами майнова шкода у заявленому розмірі не відшкодована. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 2, 3 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Даний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 13.11.2019 у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вже встановлено судом вище факт залиття квартири [ADDRESS] підтверджується Актом про залиття № 328 від 06.07.2021, згідно з яким причиною залиття є протікання ділянки трубопроводу централізованого опалення, самовільно заміненого зі сталевого на мідний, з алюмінієвим радіатором, тобто несанкціоноване втручання мешканців квартири [ADDRESS] у роботу системи централізованого опалення. Вказаний акт складено згідно з вимогами Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, оскільки у ньому містяться такі обставини: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилось залиття; подія, що трапилась; наслідки залиття; а також причини залиття. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] під час розгляду справи визнано факт залиття 23.06.2021 квартири позивачів [ADDRESS] , співвласниками якої вони є, а також обставини, викладені в Акті про залиття № 328. Зазначені у ньому дані відповідачами не спростовані, а отже вказаний акт про залиття є належним та допустимим доказом наявності вини відповідачів у залитті квартири [ADDRESS] . При цьому суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 у справі №753/20314/15, згідно з якою не підписання акту відповідачами не впливає на його правильність, оскільки зворотного останніми не доведено. Відтак, якщо власник квартири, у якій сталася аварійна ситуація, що спричинила залиття, не підписав письмовий акт обстеження, це не призведе до втрати таким документом юридичної сили, а отже й доказового значення для справи. Таким чином, установивши, що внаслідок залиття належної позивачам на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS] , що сталося з вини відповідачів, позивачам завдано майнової шкоди, суд приходить до висновку про покладення на відповідачів обов`язку з відшкодування цієї шкоди. Згідно зі звітом суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] вартість матеріальних збитків, завданих позивачам внаслідок залиття квартири, становить 37 418,00 грн. Надаючи оцінку вказаному звіту суд приходить до переконання, що вказаний звіт є повним і обґрунтованим, виконаний за результатами вивчення оцінювачем як технічної документації на квартиру та акту про залиття, так і особистого огляду наявних пошкоджень у квартирі, де сталося залиття. Відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами розмір матеріальної шкоди, визначений суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] у Звіті № 71/21 від 13.08.2021. Так, згідно зі ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, зокрема, на подання суду доказів в обгрунтування своїх вимог або заперечень. На виконання вимог ст. 103 ЦПК України, за клопотанням відповідачів [PERSON] та [PERSON] судом у справі призначалася судова будівельно-технічна експертиза з метою встановлення причин залиття та розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття. Ініціатором проведення експертизи - відповідачем [PERSON] не сплачено за експертизу. У подальшому, судом за клопотаннями представників відповідачів [PERSON] та [PERSON] повторно направлено на виконання ухвалу про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення вартості матеріальних збитків з урахуванням визнання відповідачами [PERSON] та [PERSON] факту залиття та причин, через які сталося залиття. Проте, через не оплату відповідачем [PERSON] призначена судом будівельно-технічна експертиза не проведена. У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (ст. 109 ЦПК України). З урахуванням викладеного така поведінка відповідачів розцінюється судом як ухилення від участі в експертизі, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про покладення на відповідачів обов`язку з солідарного відшкодування шкоди на користь позивачів саме у розмірі 37 418,00 грн., визначеному у Звіті № 71/21 від 13.08.2021. Наданий відповідачем [PERSON] разом з відзивом звіт про експертну грошову оцінку ТОВ «Бізнес-Консалтинг» від 05.08.2021, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири, становить 3 190,00 грн., суд не приймає до уваги, оскільки станом на час його подання до суду представником відповідача [PERSON] 14.02.2023 даний звіт втратив чинність ще 05.02.2022 у зв`язку з закінченням шестимісячного строку з дати оцінки. Більше того, даний звіт втратив чинність навіть станом на час його подання відповідачем [PERSON] разом з відзивом, які судом повернуто без розгляду представнику відповідача у зв`язку з пропуском процесуальних строків, з чим погодився апеляційний суд. Так, звіт, який втратив чинність 05.02.2022, було подано відповідачем 30.06.2022. Також слід зазначити, що вказаний звіт виконано без огляду оцінювачем об`єкта оцінки - квартири [ADDRESS] . З огляду на викладене, суд приходить до переконання про доведеність того факту, що залиття квартири [ADDRESS] сталося з вини співвласників квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вирішуючи питання щодо розміру завданої майнової шкоди, суд приймає до уваги Звіт суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] № 71/21 від 13.08.2021, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, завданої власникам квартири [ADDRESS] внаслідок залиття, яке сталося 23.06.2021, становить 37 418,00 грн. Таким чином, встановивши, що матеріалами справи доведено завдану шкоду, протиправність дій відповідачів як співвласників квартири, з якої сталося залиття, причинно-наслідковий зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири [ADDRESS] , беручи до уваги, що кожному з позивачів належить по частці вказаної квартири, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню в солідарному порядку матеріальна шкода у загальному розмірі 40 418,00 грн., тобто по 20 209,00 грн. на користь кожного позивача. Визначаючи солідарний порядок стягнення шкоди з відповідачів суд виходить з того, що шкода завдана спільними діями відповідачів, як співвласників квартири, частки у праві спільної власності яких не визначено (іншого суду не доведено), і відповідачами не заперечувалося у поданих до суду заявах по суті та з процесуальних питань солідарне стягнення завданої ними шкоди. Щодо стягнення з відповідачів на користь позивачів моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд погоджується з доводами позивачів, що внаслідок залиття належної їм квартири, у якій вони проживають, вони зазнали душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів, перенесли емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили їх звичний спосіб життя, призвели до порушення душевної рівноваги, що вимагає від них додаткових витрат часу, залучення душевних та матеріальних зусиль. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які останні зазнали в результаті залиття квартири, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Однак, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання, що заявлена позивачами моральна шкода в розмірі 20 000,00 грн. є надмірною, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню, з відповідачів на користь позивачів солідарно підлягає стягненню моральна шкода у загальному розмірі 10 000 грн., тобто по 5 000,00 грн. на користь кожного позивача, враховуючи їх частки (1/2) у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України з відповідачів у дольовому порядку, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню наступні документально підтверджені судові витрати: на користь позивача [PERSON] - витрати по сплаті судового збору у розмірі 828,14 грн., тобто по 207,03 грн. з кожного відповідача; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5006,92 грн., тобто по 1 251,73 грн. з кожного відповідача; на користь позивача [PERSON] - витрати по сплаті судового збору у розмірі 828,14 грн., тобто по 207,03 грн. з кожного відповідача; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5006,92 грн., тобто по 1 251,73 грн. з кожного відповідача.

Outcome: partial