Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

[PERSON] через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи із дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 грудня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб, який зареєстровано Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис № 591. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , (працює, не навчається, мешкає окремо) та неповнолітня [PERSON] [INFO] , яка самостійно виявила бажання і залишилась мешкати разом з позивачем в квартирі, в якій мешкала і раніше до евакуації на початку березня 2022 року, яка була викликана повномасштабним вторгненням військ країни агресора рф на територію України). Свідоцтво про народження неповнолітньої дитини серії [NUMBER] . Для того щоб забезпечити дитині сторін належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, оздоровлення позивачеві потрібна стабільна та прийнятна за розміром фінансова допомога відповідача. Відповідачка працює в КП «ЦЗО ХМР», отримує стабільну виплату посадового окладу, премії та інші додаткові виплати. Відповідач має офіційний регулярний дохід, тому позивач просить суд визначити розмір аліментів у вигляді частки від доходу відповідачки. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.05.2024 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду. У зазначений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви в повному обсязі. Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 06.05.2024 року. У судовому засіданні 29.06.2024 року суд в порядку ч. 8 ст. 223 ЦПК України, відклав розгляд справи за заявою відповідачки та допитав свідків [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні 22.07.2024 року суд в порядку ч. 8 ст. 223 ЦПК України, відклав розгляд справи за заявою представника відповідачки та в присутності представника Департаменту служб у справах дітей Побережської Ю.Г. допитав малолітню свідка [PERSON] . У судовому засіданні 16.09.2024 року судом допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Сисоєва К.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Карпенко В.О. у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, у позові просили відмовити. Зазначили, що підстави для стягнення аліментів з матері в судовому порядку відсутні, оскільки [PERSON] регулярно надає неповнолітній дитині сторін матеріальну допомогу. Того факту, що малолітня [PERSON] проживає постійно з батьком відповідачка не заперечувала. За результатом розгляду даної справи суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.12.2003 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Позивач просить суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 квітня 2024 року до досягнення дитиною повноліття. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У судовому засіданні достовірно встановлено, що малолітня дитина сторін [PERSON] проживає з батьком, що не заперечували самі сторони та підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Інші покази свідків предмету спору саме в цій справі не стосуються, тому судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів не приймаються. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). При цьому, відповідачкою не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати нею аліментів на утримання малолітньої доньки сторін. При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у частці від заробітку (доходу) відповідачки. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання має доводитися сторонами відповідно до правил ст.ст. 12, 81 ЦПК України в контексті обов`язку батьків по утриманню дітей, поєднаного з презумпцією можливості батьків його забезпечувати, що витікає із свідомого рішення батьків народити дітей, яке нерозривно пов`язано з існуючою спроможністю батьків належним чином їх утримувати. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів саме дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Таким чином суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 квітня 2024 року до досягнення дитиною повноліття. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved