Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, [INFO] . Заяву обґрунтував тим, що він народився [INFO] . Від народження мав прізвище [PERSON] і його біологічними батьками в актовому записі про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] . Батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, та після розлучення у травні 1982 року, мати припинила спільне проживання збатьком, але невдовзі знову вийшла заміж і заявникові змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON]. На даний час дізнався про існування актового запису про усиновлення. Таким чином юридично батьком став чоловік матері [PERSON] . Не зважаючи на таке усиновлення, заявник завжди знав про рідного батька [PERSON] , з яким спілкувався і з яким останні п`ять років постійно проживав в належному йому будинку [ADDRESS] . В у зв`язку з похилим віком та хронічними хворобами батькові було важко самому управлятися у приватному будинку, тож заявник змінив місце свого проживання і з лютого 2018 року по [INFO] постійно проживав однією сім`єю з [PERSON] , піклувався про нього. [PERSON] помер [INFO] . На час відкриття спадщини, тобто станом на 17 вересня 2023 року заявник постійно проживав разом з батьком в належному йому будинку [ADDRESS] , який і є місцем відкриття спадщини. Звернувшись нотаріуса, отримав усне роз`яснення нотаріуса про те, що юридично він не є спадкоємцем [PERSON] , оскільки в актовому записі про народження батьком зазначена інша особа. У зв`язку з тим, що він давно вже є повнолітнім, вирішити питання походження від [PERSON] юридично можливості не має, тож має можливість спадкувати в четверту чергу лише як особа, яка проживала однією сім`єю зі спадкодавцем не менше 5-ти років до дня відкриття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надала клопотання про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала та просить її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої не заперечив проти задоволення заяви, просив проводити розгляд справи без його участі. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Батьками його вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження 00042856043 від 22 грудня 2023 року, [PERSON] народився [INFO] , номер актового запису 107, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . 18 жовтня 1984 року до актового запису про народження внесені зміни на підставі актового запису про усиновлення №11 від 08 жовтня 1984 року. Відомості про дитину змінені прізвище з [PERSON] на [PERSON], відомості про батька змінені прізвище з [PERSON] на [PERSON] , по батькові з [PERSON] на [PERSON] , змінена дата народження та інші відомості про батька. Також внесені зміни до актового запису щодо матері прізвище змінене з [PERSON] на [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 11 березня 1983 року Знам`янський міським відділом ЗАГС Кіровоградської області. Відповідно до довідки квартального комітету №5 м. Знам`янки №12 від 12.02.2024, [PERSON] проживає в [ADDRESS] . В період з лютого 2018 року по [INFO] постійно проживав без реєстрації однією сім`єю із [PERSON] , [INFO] , та піклувався про нього. Відповідно до пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] проживав однією сім`єю із [PERSON] в [ADDRESS] , з 2018 року по день смерті останнього, доглядав за ним, допомагав йому. Помер [PERSON] [INFO] . Відповідно до інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), та копій спадкової справи №08/2024 заведеної приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області, після смерті [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст.89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 3 ч. 2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність декларування місця проживання або реєстрації місця проживання (перебування) особи за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити факт постійного спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем однією сім`єю на час смерті останнього не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, що підтверджується наявними в справі доказами та не заперечується заінтересованою особою, та який необхідний заявнику для вирішення спадкових справ. На підставі викладеного,

Outcome: approved