Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулися в суд з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову представник позивача Нофенко Л.В. зазначає, що Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" здійснює постачання теплової енергії на потреби опалення населення, яке зобов`язане робити оплату за отримані послуги, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачі є споживачами централізованого опалення, яке надає позивач за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачують, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.01.2021 р. по 31.05.2024 р. у розмірі 41976,27 грн. з а послугу з постачання теплової енергії (централізоване опалення), 474,66 грн. - за абонентське обслуговування; інфляційні витрати становлять - 1871,65 грн., 3% річних - 871,61 грн., всього: 45769,87 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму заборгованості, а також судовий збір в розмірі 3028,00 грн. У судове засідання сторони не викликались. Відповідачі відзив не надали. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст.ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачі повідомлялись про перебування в провадженні суду даної справи, однак, на адресу суду повернувся конверт з ухвалою суду, копією позовної заяви та копіями документів, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . У відповідачів виникла заборгованість за період з 01.01.2021 р. по 31.05.2024 р. у розмірі 41976,27 грн. за послугу з постачання теплової енергії (централізоване опалення), 474,66грн. - за абонентське обслуговування; інфляційні витрати становлять - 1871,65 грн., 3% річних - 871,61 грн., всього: 45769,87 грн. На час звернення до суду борг не погашено. Згідно зі ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2,5 частини другої статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Тому споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідем не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Ст.67ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Ст.19 ЗУ «Про теплопостачання», визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно зі ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Враховуючи неналежне виконання відповідачами своїх обов`язків щодо сплати коштів за отримані послуги, які їм фактично надавались, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню борг за послугу з постачання теплової енергії, абонентське обслуговування, що підтверджується розрахунком. Також, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на свою користь інфляційних втрат, 3% річних, та надав розрахунок. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних підлягають стягненню з відповідачів. Судовий збір в розмірі 3028,00 грн. по справі сплачений позивачем при подачі позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідачів. Тому, слід також стягнути з відповідачів 3028,00 грн. судового збору, сплачені позивачем при подачі позову. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 625 ЦК України, ст. ст. 5,7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved