Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

02 травня 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» в особі представника Гайової А.С. через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором №3927365 від 28.02.2021 у розмірі 37\~538,87 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 28.02.2021 в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту №3927365. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №3927365 від 28.02.2021. Відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15 000,00 грн. Кредитний договір було укладено строком на 30 днів. 13.09.2021 згідно умов договору відступлення прав вимоги № 07Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №3927365 від 28.02.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 37538,87 грн., з яких: 11411 грн. заборгованість за тілом кредиту, 24627,87 грн. заборгованість за відсотками, 1500,00 грн. заборгованість за комісійними винагородами. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 09 травня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 24 травня 2024 року відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує в повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів видачі кредиту у заявленій сумі, а саме: не було надано оригіналу кредитного договору, меморіальні ордери чи інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів на рахунок позивача кредитором, виписки з рахунку кредитора за дату виплати коштів, а наданий позивачем розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум і повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Позивачем недоведена видача кредитних коштів відповідачу, а з власно сформованої відповідачем виписки по картковому рахунку за дату 28.02.2021, єдиним надходженням за вказаний день у сумі 15\~000 грн. була транзакція «Переказ з картки на картку». Позивач вимагає стягнути з відповідача пені, але не надає жодного доказу того, що така неустойка була погоджена в письмовій формі сторонами, а також що відповідачем були підписані Правила надання послуг, які начебто розміщені на сайті Кредитодавця та вважаються складовою частиною укладеного між сторонами договору. Просить застосувати строк позовної давності, оскільки позивачем подана позовна заява через три роки після дати укладення кредитного договору. У стягненні витрат на правничу правову допомогу також слід відмовити, оскільки вони не підтверджені жодними доказами. 24 травня 2024 року відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності, оскільки позовна заява подана через три роки після дати укладення кредитного договору та спливу строку кредитування, вказаних у наданій позивачем копії кредитного договору та графіку платежів. 29 травня 2024 року представником позивача ТОВ «Діджи Фінанс» надано відповідь на відзив, відповідно до якого просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що кредитний договір укладений в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідач уклав Договір про споживчий кредит №3927365 від 28.02.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення №40553782 відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 15 000 грн. ТОВ «Мілоан» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги, зокрема з кредитування без відкриття рахунку. На підтвердження перерахунку кредитних коштів відповідачу на картковий рахунок № [NUMBER] первісним кредитором просить витребувати у АТ «Універсал Банк» виписку про рух коштів по картці на підставі платіжного доручення №40553782 від 28.02.2021. 03 червня 2024 року відповідачем [PERSON] надано заперечення (відповідь на відзив), у яких він заперечує проти витребування виписки про рух коштів по рахунку, оскільки до відзиву на позовну заяву була долучена виписка про рух коштів по картці за 28.02.2021 в АТ «Універсал Банк», а позивач просить витребувати виписку про рух всіх коштів по рахунку за період з 28.02.2021 по 28.03.2021, а не конкретну операцію, що виходить за межі предмету доказування. Доказами руху коштів можуть бути лише первинні бухгалтерські документи та зведені облікові документи виписки про рух коштів, які мають бути збережені, навіть якщо переказ коштів здійснювався небанківськими фінансовими установами. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитором виконано обов`язок з переказу кредитних коштів відповідачу, тому просить витребувати інформацію та первинні документи з рахунків первісного кредитора, щоб встановити рух коштів. Також заперечує щодо нарахування та стягнення відсотків поза визначеним сторонами кредитного договору строку кредитування у 30 днів, що є безпідставним та задоволенню не підлягають. 28 червня 2024 року представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» через систему «Електронний суд» надіслав додаткові пояснення, в яких зазначив, що надав усі необхідні та наявні у нього докази на підтвердження факту перерахування кредитних коштів відповідачу, а зазначення номера картки замість номеру рахунку жодним чином не унеможливлює перерахування кредитних коштів відповідачу. Платіжне доручення відповідає вимогам та зразку, містить усі обов`язкові реквізити, наведені у додатку до Інструкції, яка була чинна на момент перерахування кредитних коштів. Тож, заперечення відповідача є такими, що не відповідають дійсності, так як платіжне доручення повністю відповідає вимогам законодавства. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. 26 липня 2024 року відповідач [PERSON] надав додаткові пояснення, в яких заперечує щодо платіжного доручення №40553782, яке відрізняється від поданого разом із позовною заявою платіжним дорученням. Ухвалою суду від 01 липня 2024 року задоволено клопотання позивача та відповідача про витребування доказів у АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Мілоан». 25 липня 2024 року АТ «Універсал Банк» надана затребувана інформація про належність картки відповідачу [PERSON] та переказ коштів 28.02.2021 року на суму 15\~000 грн. 25 липня 2024 року через систему «Електронний суд» надана інформація, про перерахунок грошових коштів у розмірі 15000 грн. за кредитним договором №3927365, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. 13 травня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ТОВ «ФК «Діджи Фінанс» про проведення судових засідань за відсутності представника позивача, а також задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставі наявних в справі доказів. 24 травня 2024 року відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його присутності, заперечує проти позовних вимог. Представник третьої особи ТОВ «Мілоан», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.02.2021 між третьою особою ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №3927365. Згідно з розділом 1 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 15000, 00 грн., строком на 30 днів, термін (дата) повернення кредиту 30.03.2021; проценти за користування кредитом - 5625, 00 грн. , які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.п.п. 2.2.2. Договору, нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюються з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування. Відповідно до п. 6.1 договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Згідно платіжного доручення № 40553782 від 28.02.2021 ТОВ «Мілоан» перераховано [PERSON] 15 000,00 грн. 13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 07Т, відповідно до якого позивач набув права вимоги, в тому числі, до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3927365 від 28.02.2021. З розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 3927365 від 28.02.2021, сформованого 20.02.2024 встановлено, що залишок боргу на момент відступлення прав вимоги складає 37538,87 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 11411 грн.; заборгованість за відсотками 24627,87 грн.; заборгованість за комісією 1500,00 грн.; заборгованість за пенею 0 грн. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1080\~ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Отже, саме до позивача як нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача. За правилом ч.8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно - телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитні договори укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора, про що зазначено в договорах, що відповідає вимогам\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». У відповідності до ст.ст.\~625,\~1048,\~1054 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] не виконав свого обов`язку по своєчасному поверненню позики та сплаті процентів за користування позикою, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином позивач ТОВ «МІЛОАН» правомірно вимагає стягнення суми позики з відповідача відповідно до умов договору. Що ж стосується розміру процентів за користування позикою, то у визначені розміру заборгованості по процентам, яку відповідач повинен сплатити на користь позивача, суд виходить з такого. В постанові № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду висловила своє судження про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~та ч. 1 ст.\~1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, правом нараховувати проценти за користування кредитом позивач був наділений лише у період 30 календарних днів, починаючи з дня видачі кредиту 28.02.2021 по 30.03.2021, що було узгоджено сторонами Кредитного договору № 3927365 від 28.02.2021. За період користування кредитом [PERSON] повинен був сплатити на користь ТОВ «МІЛОАН» проценти в сумі 5625,00 грн. (15 000,00 грн. х 1,25% = 187,50 грн. х 30 днів = 5625,00 грн.). Але свого обов`язку відповідач не виконав, тому вимоги позивача щодо стягнення такої заборгованості підлягають задоволенню. За таких умов суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача 18\~536,00 грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11411,00 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 5625,00 грн. та заборгованості за комісійними винагородами в розмірі 1500,00 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2\~ст. 137 ЦПК). На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано договір про\~надання правничої допомоги № 42649746 від 11 грудня 2023 року, детальний опис робіт, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом. Згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом та детального опису робіт вартість адвокатських послуг становить 6000,00 грн. Разом з тим, суд бере до уваги, що позовні вимоги позивача задоволені частково, а тому витрати на правничу допомогу необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог. Ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 1186,97 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2940,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial