Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою та просив встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] є онуком [PERSON] , померлої [INFO] . Заявник зазначив, що [INFO] померла бабка заявника [PERSON] , [INFO] , яка на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору міни від 01 липня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю. та зареєстровано в реєстрі під №1317. Право власності було зареєстровано в ОМБТІ та РОН 29.07.2005 року, номер запису:40, в книзі: 544пр-89 (копія Договору міни додається). Після смерті бабки заявника єдиною спадкоємицею першої черги за законом є донька померлої - мати заявника [PERSON] , [INFO] . Дівоче прізвище матері заявника « [PERSON] », яка зареєструвала шлюб з [PERSON] - громадянином Російської Федерації. Шлюб було зареєстровано у Росії. 17 червня 1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення суду від 03 червня 1993 року, на підставі якого було видано Свідоцтво про розірвання шлюбу Відділом РАГС Свердловського району м. Пермь. При розірванні шлюбу мати заявника залишила собі прізвище « [PERSON] ». 19 січня 2006 року [PERSON] було зроблено заповіт на заявника та на його матір у рівних частках на квартиру [ADDRESS] . Однак, в заповіті прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », а в паспорті громадянина України його прізвище зазначено як « [PERSON] ». 30.10.2023 року заявник та [PERSON] своєчасно звернулися до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеси з заявою про прийняття спадщини. Під час оформлення спадщини [PERSON] подала заяву про відмову від своєї частки на користь заявника. 10 квітня 2024 року державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеси Баранова О.В. видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначила, що неможливо встановити родинні відносини між заявником та його померлою бабкою, у зв`язку з чим запропонувала звернутися до суду. Вказані розбіжності позбавляють заявника отримати свідоцтво про право на спадщину, що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 21 травня 2024 року було відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. Заявник, в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої підтримав подану заяву про встановлення факту родинних відносин в повному обсязі, просив суд її задовольнити та провести розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте звернулась до суду із заявою, якою підтвердила обставини викладені у заяві, просила вимоги задовольнити, а справу розглядати за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] померла бабка [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Усі витрати пов`язані з поховання [PERSON] взяв на себе заявник, що підтверджується документами наявними у матеріалах справи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , яка складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 36,0 кв.м., житловою площею 16,3 кв.м., яка належала їй на підставі договору міни від 01 липня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю. та зареєстровано в реєстрі під №1317. Право власності було зареєстровано в ОМБТІ та РОН 29.07.2005 року, номер запису:40, в книзі: 544пр-89 (копія Договору міни додається). У даній квартирі спільно з бабкою були зареєстровані заявник та заінтересована особа, що підтверджується довідками про склад сім`ї та реєстрацію. Після смерті [PERSON] єдиною спадкоємицею першої черги за законом є донька померлої (мати заявника) - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Дівоче прізвище матері заявника « [PERSON] », яка після укладення шлюбу з [PERSON] - громадянином російської федерації, взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Шлюб було зареєстровано у росії. 17 червня 1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення суду від 03 червня 1993 року, на підставі якого було видано Свідоцтво про розірвання шлюбу Відділом РАГС Свердловського району м. Пермь. При розірванні шлюбу остання залишила собі прізвище « [PERSON] ». (а.с.31) Реєстрація шлюбу та розірвання шлюбу проводилися у російській федерації, яка є на цей час державою-агресором та відповідно з якої неможливо отримати будь-яку інформацію щодо укладення та розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Те, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) є донькою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , де бабка заявника отримує прізвище « [PERSON] ». (а.с. 29-30). З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що батьком [PERSON] зазначено « [PERSON] », матір`ю заявника зазначено - « [PERSON] » (а.с. 32). 19 січня 2006 року [PERSON] було складено заповіт на [PERSON] та [PERSON] у рівних частках на квартиру [ADDRESS] . Заповіт був посвідчений державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. та зареєстрований в реєстрі під №2-142 (а.с. 33). Однак, в заповіті прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », а в паспорті громадянина України його прізвище зазначено як « [PERSON] ». 30.10.2023 року заявник та заінтересована особа звернулися до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеси з заявою про прийняття спадщини. Під час оформлення спадщини мати заявника подала заяву про відмову від своєї частки на користь [PERSON] 10 квітня 2024 року державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеси Баранова О.В. видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначила, що неможливо встановити родинні відносини між заявником та померлою бабкою, у зв`язку з чим запропонувала звернутися до суду. Таким чином, вищенаведені письмові докази достовірно підтверджують той факт, що заявник [PERSON] , [INFO] є онуком [PERSON] , померлої [INFO] . Разом з тим, після дослідження матеріалів справи, у суду немає яких-небудь підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником. Суд вважає, що обставини викладені у заяві, відповідають і не суперечать зібраним у справі доказам. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, суд вважає, що заявник позбавлений можливості довести певний юридичний факт у досудовому порядку. За правилом п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З огляду на це, заявник є вільним у виборі способу та порядку захисту свого порушеного права та законного інтересу. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню. Судовий збір по справі складає 605,60 грн., який був сплачений заявником при зверненні до суду.

Outcome: approved