Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

03 січня 2024 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 3% та інфляційні втрати у розмірі 61921 грн. 61 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. 00 коп. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог наведено наступне. Між позичальником [PERSON] та АКБ «Форум» 15 листопада 2007 року був укладений кредитний договір № 0159/07/19-CLv, за умовами якого банк надав Позичальнику кредит у розмірі 35000 доларів США 00 центів зі сплатою 13% річних. 29 травня 2013 року рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі № 401/784/13-ц було стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] 345147 грн. 12 коп. заборгованості за кредитним договором та по 3307 грн. 32 коп. судового збору з кожного з відповідачів. Станом на дату подачі даного позову вищевказане рішення суду залишається невиконаним. 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», а ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників та / або поручителів, в тому числі за договором кредиту № 0159/07/19-CLv та договором поруки б/н від 15 листопада 2007 року. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2020 року замінено стягувача у справі № 401/784/13-ц на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Таким чином, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ПАТ «Банк Форум» втратив такі права. Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України за час прострочення. З огляду на те, що відповідачами рішення суду від 29 травня 2013 року не виконане, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за рішенням суду, що підлягає стягненню станом на 08 грудня 2023 року становить 61921 грн. 61 коп., з яких 3% річних 12603 грн. 54 коп., втрати від інфляції 49318 грн. 07 коп. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд позов задовольнити. (а.с. 2-4) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 січня 2024 року позовна заява ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» була залишена без руху , з наданням часу на усунення визначених судом недоліків позову. (а.с. 28-29) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 39-40) Відповідачі правом подати Відзив на позовну заяву не скористались. Натомість 27 березня 2024 року подали Письмові пояснення, у яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Свої заперечення проти позовних вимог обґрунтовували тим, що оскільки предметом кредитного договору № 0159/07/19-CLv від 15 листопада 2007 року є долари США, а не національна валюта України, тому вимоги про стягнення інфляційних втрат задоволенню не підлягають, так як офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Крім того, строк виконання зобов`язання за договором настав 14 листопада 2017 року, розрахунок 3% річних здійснено з 08 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року, тобто поза межами строку позовної давності, який сплинув 14 листопада 2020 року. Тому позивачем пропущено трирічний строк позовної давності для звернення до суду з позовом, на застосуванні якого відповідачі наполягають відповідно до ст. 257 ЦК України. Стосовно вимог позивача до поручителя, то відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки відповідно до п.1.1 договору поруки, що укладений 15 листопада 2007 року з відповідачем [PERSON] . Отже порука припиняється , якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Оскільки строк виконання зобов`язання за договором № 0159/07/19-CLv настав 14 листопада 2017 року, то порука є припиненою, що відповідно є підставою для відмови у задоволенні вимог до поручителя. (а.с. 54) 09 квітня 20204 року в спростування письмових Пояснень відповідачів представник позивача [PERSON] представила Відповідь на відзив, в яких наполягає на наявності підстав для застосування норм ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки сума заборгованості за кредитним договором за рішенням суду стягнена з відповідачів у грошовій одиниці України гривні. Заперечує щодо наявності підстав для застосування строків позовної давності, оскільки невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим порушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Позивачем розраховано суму боргу по 3% річних та інфляційні втрати за останні три роки до подачі позовної заяви, а тому заявлена сума боргу підлягає стягненню в повному обсязі. З приводу поруки, то природа заявлених нарахувань виходить із невиконаного рішення суду, а не із умов кредитного договору або ж договору поруки. Тобто фактично є зобов`язання боржників у формі невиконання рішення суду про стягнення боргу. В такому випадку єдиним способом захисту прав кредитора є звернення до суду із позовом про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України. Посилання відповідача на припинення поруки, умови кредитного договору є недоцільним і не має жодного відношення до даної справи, позаяк як позичальник, так і поручитель позбулись таких статусів і на даний час є боржниками за ст. 625 ЦК України. (а.с. 61-64) Відповідачі правом подання заперечень на відповідь на відзив не скористалися. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд позовної заяви без участі представника позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. (а.с. 111-112) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні його заяви про розгляд справи у його відсутність. (а.с. 70, 85) Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, до суду не з`явилась, про причини своєї неявки суду не сповістила.( а.с.45, 53, 59, 74, 95, 100) Відсутність сторін не є перешкодою розгляду справи по суті. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 травня 2013 року, ухваленого у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Форум до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, та за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Банк Форум про визнання кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки недійсними, третя особа приватний нотаріус Світловодського міського нотаріального округу Соломоненко Лариса Василівна ( ЄУН 401/784/13-ц) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк Форум задоволено: стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Банк Форум заборгованість за Кредитним договором № 0159/07/19-CLv від 15 листопада 2007 року у сумі 346 147 ( триста сорок шість тисяч 147) грн. 12 коп. ; стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , з кожного окремо, на користь Публічного акціонерного товариства Банк Форум по 1653 ( одна тисяча шістсот п`ятдесят три) грн. 66 коп. судового збору. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] відмовлено повністю. Вказаним судовим рішенням встановлено, представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просив стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором № 0159/07/19-CLv від 15 листопада 2007 року у сумі 346 147 грн. 12 коп. 15 листопада 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0159/07/19-CLv, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 35000 доларів США з кінцевим терміном повернення 14 листопада 2017 року, зі сплатою 13 процентів річних за користування кредитними коштами, під поруку [PERSON] , згідно договору поруки від 15 листопада 2007 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] 15 листопада 2007 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Соломоненко Л.В. ,запис у реєстрі нотаріальних дій № 5112, за яким [PERSON] передав в іпотеку квартиру [ADDRESS] .(а.с. 15-17) На підставі Розрахунку заборгованості в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] порушено договірні зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 15 квітня 2013 року утворилась заборгованість по поверненню кредиту за договором № 0159/07/19-CLv від 15 листопада 2007 року у сумі 346\~ 147 грн. 12 коп. а саме: - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 34930, 51 доларів США , що в гривневому еквіваленті складає 279199 грн. 57 коп.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 6520, 75 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 52120 грн. 35коп.; - поточна заборгованість за нарахованими процентами 567, 62 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 4536 грн. 99 коп.; - пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами 661, 86 долар США, що в гривневому еквіваленті складає 5290 грн. 21коп.; - штраф за порушення умов страхування предмету застави 5000 грн.(а.с. 9) Рішення суду від 29 травня 2013 року набрало законної сили 30 жовтня 2013 року, судом було видано стягувачу виконавчі листи. (а.с. 9-10) Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 травня 2013 року ( ЄУН 401/784/13-ц) не виконане, виконавчі листи повернуто стягувачеві постановами державного виконавця від 01 березня 2017 року ( ВП № 43289069) та від 15 грудня 2016 року (ВПР № 43288521) з підстав п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та з підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно. (а.с. 35, 36) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2020 року замінено стягувача по справі №401/784/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0159/07/19-CLv від 15 листопада 2007 року, а саме Публічне акціонерне товариства «Банк Форум» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста». (а.с. 10-11) Згідно розрахунку заборгованості , за невиконання рішення суду у справі ЄУН 401/784/13-ц станом на 08 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» нарахована заборгованість в порядку ст. 625 ЦК України у загальній сумі 61921 грн. 61 коп., з них : 3% річних 12603 грн. 54 коп.; інфляційні збитки 49318 грн. 07 коп. (а.с. 5) Вирішуючи позов по суті, суд зазначає наступне. За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином \~\~\~(стаття 599 ЦК України). За частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України свідчить, що\~наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору,\~не звільняє боржника від відповідальності\~за невиконання грошового зобов`язання та\~не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення \~. \~За змістом частини другої статті 625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. \~Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України.\~Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. За статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то частина друга статті 625 ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється\~лише на випадки прострочення\~виконання грошового зобов`язання,\~яке визначене договором у національній валюті\~\~гривні. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Водночас індексація не застосовується, а передбаченні частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати не нараховуються у разі прострочення зобов`язання, визначеного в іноземній валюті. У справі, що розглядається, боржником отримано кредит за договором в іноземній валюті доларах США. Тобто предметом укладеного між сторонами договору кредиту є іноземна валюта, яку боржник зобов`язався повернути банку. Водночас заборгованість за договором кредиту на підставі рішення суду \~\~від 29 травня 2013 у справі № 401/784/13-ц, ухваленого за позовом забезпеченого кредитора, який пред`явив позов про стягнення заборгованості у гривнях,\~стягнута з боржників в гривнях\~без застосування валютної прив`язки чи еквіваленту суми боргу в іноземній валюті. Зазначене рішення суду набрало законної сили і на його виконання про\~стягнення боргу в гривнях\~суд видав відповідний виконавчий \~документ виконавчий лист. ЄСПЛ у рішенні від 28.10.1999 у справі "Брумареску проти Румунії" звертав увагу, що одним з найважливіших є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що у випадку, коли суд виніс рішення у справі, питання більше не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Отже, кредитор, користуючись своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання,\~пред`явив позов про стягнення заборгованості за договором з боржника\~у гривнях, з урахуванням чого\~валютою такого зобов`язання з цієї дати стала національна валюта \~гривня. Ураховуючи наведене,\~кредитор, який, користуючись наданим йому процесуальним правом, визначив заборгованість за валютним кредитом у пред`явленому ним позові у національній валюті гривні, що була задоволена судом та стягнута з боржника у цій валюті, має право за частиною другою \~\~\~\~\~\~статті 625 ЦК України на нарахування інфляційних втрат на таку заборгованість боржника за весь час прострочення виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду які викладено у постанові від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (провадження 14-67цс20), закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою.\~У постанові від 26 січня 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), згідно з яким наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору; на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки та зазначила, що\~"наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість.\~Рішення суду про стягнення заборгованості,\~у тому числі з поручителя, не змінює змісту відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог)\~відповідне зобов`язання продовжує існувати. Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника\~або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення. \~Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором кредиту солідарно як з боржника так і з поручителя, яке не виконане останніми, не звільняє їх від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Вказана правова норма не містить застережень щодо неможливості солідарної відповідальності боржників за порушення грошового зобов`язання. Суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц, в якій викладено висновки про те, що\~невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Оскільки ухвалення судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором не припиняє грошового зобов`язання боржника та не звільняє його від наслідків порушення відповідного зобов`язання, кредитор має право на нарахування 3 % річних за весь час прострочення зобов`язання до моменту його фактичного виконання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, заявлені в межах строку позовної давності, а відтак підлягають повному задоволенню. Наведені висновки суду відповідають правовим позиціям Верховного Суду, наведеним , зокрема , у постановах від 08 грудня 2022 року у справі № 921/542/20, від 20 травня 2021 року у справі № 910/3077/20. У відповідності до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 1-6 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Ч.ч. 1 -3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Понесені позивачем\~ витрати на правничу допомогу адвоката підлягають відшкодування за рахунок відповідачів. Заявлений позивачем розмір таких витрат відповідає вимогам ч. 4 ст. 138 ЦПК України та підтверджується дослідженими судом належними та достатніми доказами, якими є : Договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 03 січня 2023 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; Акт № 84 приймання передачі наданих послуг від 21 листопада 2023 року; Заявка на надання юридичної допомоги № 1 від 07 листопада 2023 року. (а.с. 16-17, 20, 21) Враховуючи принципи справедливості, пропорційності та верховенства права, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом відповідача час, обсяг виконаних робіт, приймаючи до уваги відсутність клопотань іншої сторони щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд визнає, що витрати позивача на правничу правову допомогу не є завищеними та є співрозмірними отриманим послугам, в зв`язку з чим підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів в повному обсязі. Крім того, в силу дії ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів. На підставі викладеного

Outcome: approved