Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий. 13 червня 2024 року [PERSON] (далі представник) в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі також позивач) подав до суду позовну заяву до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості, в якій посилається, що відповідач не виконує умови кредитного договору, тому просить стягнути з неї заборгованість в загальному розмірі 133906 гривень 86 копійок та судові витрати в розмірі 3028 гривень (далі також позовна заява). 02 серпня 2024 року відповідач подала до суду відзив та 22 серпня 2024 року письмові пояснення, в якому зазначила таке: не погоджується із викладеним в позовній заяві обставинами, вважає позов безпідставним та необґрунтованим; у наданій позивачем анкеті-заяві від 12 квітня 2019 року (далі також Заява) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови) будь-яка процентна ставка не зазначена та відсутні умови щодо застосування процентної ставки при невиконанні позичальником зобов`язання щодо повернення кредиту; Заява не може бути підставою для стягнення процентів на строкове та прострочене тіло кредиту, оскільки такі істотні умови не узгоджені; Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта» (далі також Паспорт) є підтвердженням виконання позивачем переддоговірного обов`язку, оскільки в Заяві відсутнє посилання на нього; позивач пропустив строки позовної давності, оскільки Заява підписана 12 квітня 2019 року, а до суду позивач звернувся 13 червня 2024 року; просила відмовити в задоволенні позовної заяви (а.с. 59-62, 78-79). 27 серпня 2024 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив в якому зазначає таке: відповідач в Заяві підтвердила факт ознайомлення з Умовами та зобов`язалася надалі регулярно знайомитись зі змінами до них; відповідач користувалася кредитними коштами; заборгованість нарахована відповідно до умов кредитування; Паспорт підписано за допомогою електронного підпису; банківська виписка свідчить, що відповідач здійснила останній платіж 03 березня 2022 року в розмірі 200 гривень, чим перервала перебіг строку позовної давності (а.с. 113-115). 2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін зазначає таке. 2.1. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач подала до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти стягнення з неї тіла кредиту в розмірі 81666 гривень 91 копійка, просила відмовити в частині стягнення відсотків та розгляд справи проводити без її участі. 2.2. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (частина 1, пункт 2 частини 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися до суду, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, та подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі. Суддя Іванівського районного суду Одеської області ухвалою від 01 липня 2024 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази (а.с. 52-54). Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 19 серпня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи та надав відповідачу час для подачі додаткових доказів (а.с. 75). Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 26 серпня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи, надав відповідачу час для направлення позивачу письмових пояснень (а.с. 110). 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі. 12 квітня 2019 року відповідач, ознайомившись з Умовами, способом підписання письмової анкети-заяви (далі Заява) подала позивачу Заяву, в якій просила надати їй кредитну карту з встановленим кредитним лімітом. На підставі Заяви позивач надав відповідачу кредит з використанням платіжної карти на умовах строковості, поворотності та платності, способом встановлення кредитного ліміт, та ознайомилася з умовами кредитування. Заява не містить зазначення розміру процентної ставки та відповідальності за порушення умов кредитування (далі Договір, а.с. 9). Паспорт Споживчого кредиту (далі Паспорт) свідчить, що: базова ставка відсотків на місяць 3,9 відсотки (46,8 відсотків річних); строк кредитування - 240 місяців (а.с. 10). Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо (пункт 7 Паспорту). Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (пункт 2.1.1.2.4 Умов). Обов`язки клієнта: погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його кредитування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором (пункт 2.1.1.5.5 Умов). Складений позивачем розрахунком свідчить, що за Договором станом на 23 травня 2024 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 133906 гривень 86 копійок, що складається з заборгованості: за кредитом 81666 гривень 91 копійка; за відсотками 52239 гривень 95 копійок (а.с.6-8, далі розрахунок). Відповідач отримала кредитну карту 4323357023472414 з кінцевим строком дії березень 2028 року (далі також Довідка, а.с. 22). Виписка за рахунком з 13 травня 2019 року до 25 січня 2024 року свідчить, що відповідач користувалася кредитною картою, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки за допомогою терміналів у касах магазинів та сплачувала проценти за користування кредитними коштами (а.с. 11-21). 5. Норми права, які застосував суд в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин такі. 5.1. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 Цивільного кодексу України, далі ЦК). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 207 ЦК). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (частина 1 статті 256 ЦК). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина 1 статті 257 ЦК). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина 1 статті 629 ЦК). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК). Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору .\~Істотними умовами\~договору є\~умови про\~предмет договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 1, 2 статті 638 ЦК). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 1048 ЦК). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК). У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК). У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК). Кредитодавець розміщує\~на своєму\~офіційному веб-сайті\~інформацію,\~необхідну для\~отримання споживчого\~кредиту споживачем.\~Така інформація\~повинна містити\~наявні та\~можливі схеми\~кредитування у\~кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення статті (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). До укладення\~договору про\~споживчий кредит\~кредитодавець надає\~споживачу інформацію,\~необхідну для\~порівняння різних\~пропозицій кредитодавця\~з метою\~прийняття ним\~обґрунтованого рішення\~про укладення\~відповідного договору,\~в тому\~числі з\~урахуванням обрання\~певного типу\~кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Договір про\~споживчий кредит,\~договори про\~надання додаткових\~та супутніх\~послуг кредитодавцем\~і третіми\~особами та\~зміни до\~них укладаються\~у письмовій\~формі (у\~паперовому або\~електронному вигляді\~з накладенням\~електронних підписів,\~електронних цифрових\~підписів,\~інших аналогів\~власноручних підписів\~(печаток)\~сторін у\~порядку,\~визначеному законодавством).\~Кожна сторона\~договору отримує\~по одному\~примірнику договору\~з додатками\~до нього.\~Примірник договору,\~що належить\~споживачу,\~має бути\~переданий йому\~невідкладно після\~підписання договору\~сторонами. Примірник\~укладеного в\~електронному вигляді\~договору про\~споживчий кредит\~та додатки\~до нього\~надаються споживачу\~у спосіб,\~що дозволяє\~встановити особу,\~яка отримала\~примірник договору\~та додатків\~до нього,\~зокрема шляхом\~направлення на\~електронну адресу\~або іншим\~шляхом з\~використанням контактних\~даних,\~зазначених споживачем\~під час\~укладення договору\~про споживчий\~кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування»). 5.2. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК). Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК). 6. Мотиви застосування норм права такі. 6.1. Мотиви задоволення позовної заяви та відмови в частині вимог такі. 6.1.1. Суд, зважаючи на практику застосування норм права у подібних правовідносинах, зазначає, що, у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює особа, яка надає кредит, у цій справі це позивач. Очевидно, що умови договорів приєднання розроблені банком повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 12 квітня 2019 року позивач та відповідач підписали Заяву, яка містить персональні дані відповідача (адресу проживання, іншу додаткову інформацію необхідну для отримання кредитної картки), в якій не зазначена який кредитний ліміт встановлено, тип картки, розмір процентів за користування кредитом погоджений сторонами, відповідальність передбачену за несвоєчасне погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав та надав відповідачу кредитну картку з встановленим кредитного ліміту. Відповідач отримала кредитну карту й певний час користувалася кредитними коштами, здійснювала поповнення карткового рахунку, а також сплачувала проценти за банківські послуги й не заперечувала, що фактично отримала і використовувала кошти за кредитом, аргументів на спростування розрахованої позивачем суми в розмірі 81666 гривень 91 копійка не навела. 6.1.2. Позивач пред`явивши вимоги про погашення кредиту, просить крім суми, яку фактично отримала в борг відповідач, стягнути з неї заборгованість за простроченими відсотками, посилається на Умови як невід`ємну частину спірного договору. Суд відмічає, що Умови не містить підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 04 квітня 2019 року способом підписання Заяви. Відтак відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена в формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Отже, матеріали справи не містять підтверджень, що коли відповідач підписувала Заяву про приєднання до Умов, ознайомилася і погодилася саме з такими Умовами та, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. Позивач, як на підставу стягнення заборгованості за відсотками посилається на Паспорт, в якому чітко зазначені умови кредитування, строки, процентна ставка, який підписала відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Проте ознайомлення з Паспортом, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в Паспорті не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Суд зауважує, що підписання Паспорту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця, оскільки договір має бути укладено після, а не до підписання Паспорту споживчого кредиту. Суд не застосовує правила частини першої статті 634\~ЦК за змістом якої договір приєднання це договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише способом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися ним у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із позовом, тобто позивач міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Водночас суд зазначає, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов, оскільки такі Умови це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тож суд вважає, що під час укладення договору позивач не узгодив з відповідачем усі істотні умови договору, належно не повідомив відповідача про умови кредитування та узгодження з відповідачем саме тих умов, про які вважав узгодженими. Тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності, розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - відповідача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Однак суд констатує, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав способом зобов`язання виконання відповідачем обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 81666 гривень 91 копійка, оскільки відповідач не повернула позивачу фактично отримані і використані кошти в добровільному порядку. Натомість позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 52239 гривень 95 копійок задоволенню не підлягають. 6.2. Мотиви не застосування строків позовної давності такі. Суд зазначає, що позовна давність застосовується лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє в позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона в спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Суд зазначає, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Довідка свідчить, що відповідач отримала кредитну картку з кінцевим терміном дії до березня 2028 року. Отже сторони не визначали у письмовій формі умов щомісячного повернення кредиту частинами, домовились про строк та термін закінчення кредитування, що відповідає останньому дню строку дії картки, зазначеному на її звороті, тому відповідач повинна не пізніше останнього дня березня 2028 року повернути позивачу отримані від нього кредитні кошти в повному обсязі. Одночасно суд звертає увагу, що за випискою по картці останній раз погашення заборгованості відповідач здійснила 03 березня 2022 року в розмірі 200 гривень. Суд констатує, що оскільки позивач подав позовну заяву до суду 13 червня 2024 року та зважаючи на приписи пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, трирічний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за Договором не можна вважати пропущеним. 7. Суд застосовує таку практику Верховного Суду. Такі висновки,\~узгоджуються з\~правовою позицією,\~яку виклав\~Верховний Суд\~в постановах: від 07 серпня 2022 року в справі № 156/268/21; від 23 травня 2022 року в справі № 393/126/20. 8. Висновок суду такий. З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково. 9. Розподіл між сторонами судових витрат такий. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028 гривень. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду за позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1846 гривень 71 копійка, виходячи з такого розрахунку: 3028 гривень (сума сплаченого судового збору) х 81666 гривень 91 копійка (розмір вимог, що підлягають задоволенню): 133906 гривень 86 копійок (розмір заявлених вимог).

Outcome: partial