Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» в якому просить визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 28999, вчинений 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» боргу за кредитним договором № AG5084280 від 26.03.2020 року, який укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», в розмірі 19549 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги\~позивач обґрунтувала\~тим,\~що відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Крім того вказала, що виконавчий напис міг бути вчинений на підставі оригіналу кредитного договору, який є нотаріально посвідченим. Однак кредитний договір № AG5084280 від 26.03.2020 року, який укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», не є нотаріально посвідченим. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечила проти розгляду за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача в\~судове засідання\~не з?явився\~та не\~повідомив про\~причини неявки,\~хоча відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи. Відзив на позов представник відповідача не подав. У зв?язку з цим справа розглядається за правилами ст. ст. 280-289 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.03.2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» був укладений кредитний договір № AG5084280 (а.с. 26-33). Відповідно до умов цього договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» надало [PERSON] кредит в розмірі 10000 гривень строком на 30 днів із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% за день від суми кредиту. Остаточне погашення кредиту повинно було відбутись 25.04.2020 року. Даний кредитний договір не був нотаріально посвідчений. 23.09.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинив виконавчий напис за № 28999, яким стягнув з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» борг за кредитним договором № AG5084280 від 26.03.2020 року, який укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», в розмірі 19549 гривень (а.с. 10). На підставі вищевказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович 25.10.2021 року відкрив виконавче провадження № 67262057 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у розмірі 19549 гривень (а.с. 8-9). Суд враховує, що стягнення за виконавчим написом проводиться на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Однак постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» постановою Київського\~апеляційного адміністративного\~суду від\~22\~лютого 2017\~року у\~справі N\~826/20084/14 визнана незаконною та нечинною в частині внесення до неї розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», який дозволяв вчиняти виконавчий напис на підставі оригіналу кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису, виконавчий напис міг бути вчинений на підставі оригіналу кредитного договору, який є нотаріально посвідченим. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Такої позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду\~у постанові від 21.09.2021 року (справа N 910/10374/17, провадження N 12-5гс21). Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин суд визнає вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved