Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 23.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) та [PERSON] (далі - позичальник, відповідач) укладено Договір № 224115-КС-003 про надання кредиту (далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 23.07.2021 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 224115-КС-003 про надання кредиту. 23.07.2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 224115-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-3736, на номер телефону 380(95)502-24-20 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 23.07.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 224115-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 20000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0.867325 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 224115-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 224115-КС-003 позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 224115-КС-003 Позичальника [PERSON] , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 224115-КС-003 на загальну суму 3 670,00 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 28.06.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 224115-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 48646,43 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20000,00 грн; - суми прострочених платежів по процентах - 26714,38 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1932,05 грн. У зв`язку з цим, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 224115-КС-003 про надання кредиту від 23.07.2021 року, що становить 48646,43 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 24.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду з викликом учасників процесу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив не розглядати клопотання про витребування доказів, а також просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем проживання, а також через сайт "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення, з наступних підстав. Частиною першою статті 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.1 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 3 ЦК України, визначає загальні засади цивільного законодавства, однією з яких є судовий захист цивільного права та інтересу (п.5 ч.1 ст.3 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В судовому засіданні встановлено, що 23.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) та [PERSON] (позичальник, відповідач) укладено Договір № 224115-КС-003 про надання кредиту (договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.30-32). ТОВ «БІЗПОЗИКА» 23.07.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 224115-КС-003 про надання кредиту (а.с.19-21). 23.07.2021 року [PERSON] , прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 224115-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с.22-24). Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-3736 , на номер телефону 380(95)502-24-20 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено (а.с.69, 89-90). Таким чином, 23.07.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 224115-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.30-32). Згідно ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ЗУ «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно кредитного договору № 224115-КС-003 від 23.07.2021 поширюється дія цього закону. Ч. 3 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладаючи кредитний договір, відповідач та позивач вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.89-90). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20), від 2 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). (а.с.30, 70-88). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0.867325 процентів за кожен день користування Кредитом (а.с.30). Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів (а.с.30). Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору (а.с.30). Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування (а.с.79). Також до матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту (а.с.26-29) та копію паспорта [PERSON] (а.с.53-58). ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). (а.с.50, 69) Судом встановлено, що до теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 224115-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 224115-КС-003 Позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором (а.с.25, 33-49). Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 224115-КС-003 позичальника [PERSON] , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 224115-КС-003 на загальну суму 3670,00 грн. (а.с.33). Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 28.06.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 224115-КС-003 від 23.07.2021 про надання кредиту, в розмірі 48646,43 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 26714,38 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 932,05 грн (а.с.33-49, 25). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що у боржника станом на 28.06.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 224115-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 48646,43 грн. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем укладено кредитний договір, беручи до уваги, що відповідачем будь-яких заперечень щодо заявленого позову не надано та розмір заборгованості не заперечується, натомість, як встановлено з матеріалів справи, відповідачем отримано кредитні кошти, однак погашення заборгованості проведено частково, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 224115-КС-003 від 23.07.2021 у розмірі 48646,43 грн станом на 28.06.2024. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2422,40,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved