Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

позивач звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі частини від усіх видів його заробітку щомісяця, до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2027 року, але не більше як до досягнення 23 років. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач є її батьком. З 01.09.2023 вона навчається на денній формі навчання освітнього рівня «Бакалавр» за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення» Європейського університету, на стаціонарній формі, строк закінчення навчання 30.06.2027. Вона знаходиться на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги. Відповідач у працездатному віці, аліментів нікому не сплачує, отже має можливість надавати грошову допомогу на її утримання. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.05.2024 вказаний вище позов прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У позовній заяві позивач просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в заяві від 11.07.2024 позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.05.2006 (а.с.4). [PERSON] дійсно навчається з 01.09.2023 в Європейському університеті, на 1 курсі, денної форми навчання, здобуття освіти бакалаврського рівня, за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення», термін навчання закінчується 30.06.2027 (а.с.3). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст.182 СК України. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, а саме: брати участь у матеріальних витратах на утримання дитини зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом ст.ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Звертаючись до суду з позовом позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Згідно ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Враховуючи, рівність прав та обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і потребує у зв`язку з цим утримання, те, що відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку повнолітній дочці, оскільки остання продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved