Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» 29.07.2024 звернулося до\~Миронівського районного суду Київської області, з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором № 16.02.2022-100002548 від 16.02.2022 у розмірі 13530,00 грн. та понесені судові витрати. Як на підставу позовних вимог вказано, що між сторонами 16.02.2022 був укладений кредитний договір (оферти) № 16.02.2022-100002548, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 11000,00 грн. строком на 28 днів зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 1% за один день протягом періоду . Разом з тим, через неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 13530,00 грн., яка складається із 11000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 1650,00 грн. по комісії, пов`язаної із наданням кредиту та\~880,00 грн. по процентам, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість . Згідно з ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 05.08.2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в\~спрощеному порядку з викликом сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, місце та час розгляду справи. Надав суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою. Згідно з положеннями частини третьої статті 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У\~разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не\~з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини четвертої\~статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в\~судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на\~підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує щодо вирішення справи за відсутності відповідача, відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи, в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не\~здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, об`єктивно оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Споживчий центр» та\~ [PERSON] 16.02.2022 уклали кредитний договір № 16.02.2022-100002548, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від\~16.02.2022 та заявки від 16.02.2022, які підписані шляхом застосування цифрового власноручного підпису та одноразового ідентифікатора «R728». Сторони уклали договір на наступних умовах: сума кредиту 11000,00 грн. строк, на\~який надається кредит\~28 дні з дати його надання. [PERSON] був ознайомлений з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором та\~паспортом споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування. Фактичне перерахування кредитних коштів в сумі 11000,00 грн. на картковий рахунок позичальника позивач підтвердив квитанцією від 16.02.2022, ID платежу: 1916836401. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості заборгованість відповідача становить у розмірі 13530,00 грн., що складається із 11000,00 грн. основний борг та\~880,00\~грн. процентів та 1650,00 грн. комісія. Згідно з частинами першою та другою статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та\~умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639\~ЦК України, згідно з\~якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за\~допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у\~письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Частиною першою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її\~прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина третя статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка\~зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в\~інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з\~отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за\~користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Згідно зі\~статею625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за\~неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті\~обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем було отримано крендит, та допустив порушення останнім грошових зобов`язань за договорм, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, позовні вимог позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно достатті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved