Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» звернулося до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 21.03.2023 року ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] на підставі заяви відповідача про видачу кредиту укладено кредитний договір №351153, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання надати відповідачу в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 30000,00 грн., а відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом позивачу відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі. На момент подання заяви про видачу кредиту, відповідач зазначив, що є платоспроможним, має стабільний дохід. Позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 30000,00 грн. Кредит було надано у готівковій формі у національній валюті України на строк 11 періодів по 14 днів кожен. Сукупна вартість кредиту (загальна сума всіх платежів позичальника з урахуванням процентів) згідно з умовами кредитного договору становила 56056,00 грн. Згідно з графіком платежів, останній платіж відповідач мав сплатити 22.08.2023. З боку відповідача не здійснено жодного платежу. Строк виконання відповідачем зобов`язання з повернення наданого кредиту встановлено графіком платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору, у формі 11 платежів кожні 14 днів до моменту повного повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Проте, на порушення власних зобов`язань за кредитним договором, відповідач не здійснював оплати за кредитним договором належним чином. Внаслідок невиконання зобов`язання відповідачем, а саме прострочення внесення платежів, за кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 56056,00 грн, з яких 30000,00 грн. складає заборгованість з повернення суми кредиту та 26056,00 грн - сума процентів за користування кредитом, нарахована відповідно до умов кредитного договору. Посилаючись на викладене, умови договору та норми діючого законодавства позивач просить стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № 351153 від 21.03.2023 у розмірі 56056,00 грн., з яких 30000,00 грн. складає заборгованість з повернення суми кредиту та 26056,00 грн. - сума процентів за користування кредитом; та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подав. Зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв про причини неявки чи про відкладення, відзиву не подав, тому суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за його відсутності та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 21.03.2023 між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] \~було укладено кредитний договір №351153, згідно умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 30000,00 грн. на погоджений сторонами строк, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається позичальнику в готівковій формі в національній валюті України - гривні, не пізніше наступного робочого дня з дати підписання цього договору. Датою надання (видачі) кредиту є дата видаткового касового ордера, тобто дата фактичного отримання позичальником готівкових коштів від кредитодавця. Кредит було надано на строк 11 періодів по 14 днів кожен. Реальна річна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 1909,39%. З урахуванням ануїтетного характеру платежів по кредиту, номінальна процентна ставка є фіксованою та становить 395,43% річних у першому періоді (з першого по 6 платіж) та 5,92% річних у другому періоді (за всіма іншими платежами до кінця строку кредиту) (а.с. 4-7). Сторонами погоджено Графік платежів, який містить інформацію про дату платежу, річні відсотки за користування кредитом, процентну ставку за користування кредитом. Графік платежів також містить визначення сукупної вартості кредиту, яка становить 56056,00 грн. (а.с. 8). Згідно копії видаткового касового ордера від 21.03.2023 року [PERSON] отримав від ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» готівкові кошти у сумі 30000,00 грн., що засвідчим власним підписом у даному ордері. Підстава видачі: видача коштів згідно кредитного договору №351153 від 21.03.2023 року (а.с. 9). Згідно з наданим ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» розрахунком (а.с. 10), заборгованість [PERSON] станом на\~12.07.2024\~року перед\~позивачем становить56056,00 грн., з яких: - 30000,00 грн. заборгованість з повернення суми кредиту; - 26056,00 грн. - сума процентів за користування кредитом. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком чи фінансовою установою, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк чи фінансова установа має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку, фінансової установи) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. У позові ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» посилалося на те, що 21.03.2023 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №351153, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 30000,00 грн. Даним договором було визначено строк кредитування та відсотки за користування кредитними коштами. Кредитодавець ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» взяті на себе зобов`язань передбачені Договором виконав у повному обсязі. Відповідач прийняв всі права та обов`язки, встановлені у Договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати. Більше того, своїми діями, а саме: отримавши готівкові кредитні кошти, він фактично підтвердив реальність цього кредитного договору та висловив свою згоду з його умовами. Разом з тим, відповідач зі свого боку взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором, яка ним не повернута. Відповідач жодного платежу, на виконання умов договору, не вніс. Таким чином, суд погоджується\~з аргументами\~позивача,\~що між\~ним та\~відповідачем погоджено\~розмір наданого\~кредиту,\~розмір,\~підстави стягнення\~процентів за\~користування кредитними\~коштами та\~інші платежі\~відповідно до\~умов договору,\~а також\~щодо права\~вимоги за\~кредитним договором\~та проведеним\~ним розрахунком\~заборгованості відповідача. Тому слід стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 56056,00 грн. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. (а.с. 3). Враховуючи викладене, а також те, що позов задоволено у повному обсязі, витрати по оплаті судового збору слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved