Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

23.11.2021 року [PERSON] звернувся до Попільнянського районного суду Житомирської області з позовом про визнання права встановити порушення зобов"язань адвокатом - на підставі розписки, наказу, контракту, доручення, закону, згідно якого просив суд забезпечити ефективний захист його прав і законних інтересів у визначений судом спосіб, який не буде суперечити закону, шляхом визнання його прав мати реальну безоплатну вторинну правову допомогу у повному обсязі - з одночасним визнанням діянь [PERSON] протиправними, зокрема : щодо його неявки в судове засідання без поважних причин; щодо не складання ним потрібних процесуальних документів ( скарг); щодо використання ним фальшивості про неотримання повістки - виклику в судове засідання ( хоча насправді таку повістку він отримав) і зобов"язати [PERSON] повідомити Бердичівському місцевому центру з надання БВПД про обставини припинення ним надавати йому БВПД, що стали причиною не складання апеляційної скарги та причиною неявки його у судові засідання 22.03. та 12.04.2018 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що адвокат [PERSON] мав обов"язок надавати йому в повному обсязі БВПД до завершення розгляду справи у всіх інстанціях національних судів, у тому числі мав обов"язки з"явитися в судове засідання 12.04.2018 року, скласти апеляційні та касаційні скарги на основне та додаткове судове рішення в справі № 288/1256/17 за його позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров"я, Попільнянського відділення ДУ " ЖОЛЦ МОЗу" про день його звільнення, трудову книжку. Однак відповідач від надання йому такої юридичної послуги ухилився, свої зобов"язання не виконав, у судове засідання 12.04.2018 року не з"явився без поважної причини, процесуальні документи ( апеляційну та касаційну скарги) не складав, вимогами законодавства нехтував свідомо, морально - етичні норми і правила поведінки адвокат не додержав, а коли отримав статус відповідача за даним позовом, то в суді припустився вульгарно - цинічної брехні і обдурив суддю 18.08.2020 року, умисно послався на відсутність повідомлення - виклику в судове засідання на 12.04.2018 року, хоча в справі існує письмова розписка про отримання ним виклику особисто. Складання процесуальних документів відповідач зарозуміло та зухвало підмінює придуманою консультацією. Розписку [PERSON] яку він добув пізніше, суд не оцінював. Ухвалою судді Попільнянського районного суду від 29.11.2021 року адміністративну справу за позовом [PERSON] до адвоката за дорученням № 854 Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] про визнання дій адвоката протиправними та зобов"язання повідомити Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної допомоги про обставини припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги передано за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду ( а.с. 9-10 т.1). Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 29.11.2021 року скасовано ( а.с. 22-23 т.1). Ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 18.04.2022 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків ( а.с. 29-31 т.1). Ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 02.05.2022 року матеріали адміністративного позову [PERSON] повернуто позивачу ( а.с. 43 т.1). Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 02.05.2022 року скасовано ( а.с. 69 т.1). Ухвалою судді Попільнянського районного суду від 23.12.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , відкрито спрощене позовне провадження ( а.с. 75-76 т.1). Як вбачається з відзиву на позовну заяву від 08.02.2023 року поданого представником відповідача адвокатом Яковенко А.В., відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечують. Заперечення проти позовних вимог обґрунтовано тим, що дані позовні вимоги вже розглядалися Брусилівським районним судом у справі № 288/651/19 і позивачу було відмовлено в задоволенні його позовних вимог за безпідставністю. Вказали, що відповідач [PERSON] повідомляв Бердичівський місцевий Центр з надання БВПД про обставини припинення ним надавати правову допомогу [PERSON] і надавав відповідні пояснення. Дійсно Бердичівським місцевим центром з надання БВПД [PERSON] було призначено для надання [PERSON] правової допомоги. 06.12.2017 року він вивчив матеріали справи, в подальшому надавав позивачу якісну правову допомогу шляхом надання певної інформації, надання консультацій, роз"яснення правових питань та представлення інтересів [PERSON] в судових засіданнях в Попільнянському районному суді, в Житомирському апеляційному суді. В ході розгляду справи в судах [PERSON] підтримував правову позицію [PERSON] та виступав в дебатах. Перед всіма судовими засіданнями [PERSON] зустрічався з [PERSON] для аналізу матеріалів справи та узгодження правової позиції. Правову допомогу [PERSON] надавав якісно , своєчасно та в належному обсязі. Однак позовні вимоги [PERSON] не було задоволено за безпідставністю. Не погодившись із даним рішенням, [PERSON] , за сприяння адвоката [PERSON] було направлено апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду. З проханням допомогти скласти апеляційну скаргу [PERSON] до [PERSON] не звертався, він лише надав йому копію апеляційної скарги, складеної ним особисто та просив її вивчити і вказати на недоліки, які необхідно усунути. [PERSON] було вивчено апеляційну скаргу. В подальшому [PERSON] продовжував супроводжувати розгляд даної справи в Житомирському апеляційному суді, ще до його реформування. Позивач [PERSON] в засідання апеляційної інстанції жодного разу не з"явився, хоча належним чином повідомлявся. Судді Житомирського апеляційного суду по даній справі взяли самовідвід і справу було направлено до Вінницького апеляційного суду, який апеляційну скаргу [PERSON] залишив без задоволення. Вказали, що у позивача [PERSON] виникла помилкова думка про нібито неналежну правову допомогу, оскільки Попільнянським районним судом було повністю відмовлено в задоволенні його позовних вимог за їх безпідставністю. В задоволенні касаційної скарги [PERSON] також було відмовлено ( а.с. 101-102 т.1). 16.02.2023 року [PERSON] подав відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що відповідач придумав види правових послуг, які йому не надавалися. Відповідач не виконав свого обов"язку і не повідомив Центр з надання БВПД про обставини припинення надання йому законних правових послуг. Вказав, що після винесення рішення Попільнянським районним судом він домовився з [PERSON] про те, що кожен із них складе свою апеляційну скаргу і вони подадуть дві апеляційні скарги, однак відповідач свого обов"язку не виконав і не склав апеляційну скаргу, тому він надав йому екземпляр складеної ним скарги і вони домовилися, що він професійно опрацює два беззаперечні юридичні факти, які вибере з його скарги і 22.03.2018 року вони, за годину до судового засідання, поговорять та долучать до справи його варіант скарги, але [PERSON] в судове засідання не з"явився, на дзвінки не відповідав, від зустрічі ухилявся, тому 23.03.2018 року він подав скаргу на бездіяльність [PERSON] та просив Центр замінити адвоката. Також Брусилівському районному суду [PERSON] надав недостовірну інформацію про відсутність розписки щодо явки в суд 12.04.2018 року, тому через цю причину в задоволенні позову було відмовлено. На його переконання, оскільки [PERSON] надав йому правову допомогу несвоєчасно та не в повному обсязі, тому з його вини суд відмовив у задоволенні його позовних вимог ( а.с. 104-106 т.1). Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 03.03.2023 року заяву відповідача [PERSON] про відвід головуючого судді Зайченко Є. О. задоволено, справу передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України ( а.с. 122-123 т.1). Ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області Рудника М.І. від 06.03.2023 задоволено заяву про самовідвід судді Рудніка М.І., справу передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України ( а.с. 127-128 т.1). 15.03.2023 Головою Попільнянського районного суду М. Рудником винесено розпорядження про передачу справи " 288/2144/21 - 2-а/288/4/23 до Андрушівського районного суду ( а.с. 132 т.1). Ухвалою судді Андрушівського районного суду Чуб І.А. адміністративну справу № 288/2144/21 за позовом [PERSON] до адвоката за дорученням № 854 Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] про визнання дій адвоката протиправними та зобов"язання повідомити Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про обставини припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги повернуто до Попільнянського районного суду Житомирської області ( а.с. 138 т.1). 22.03.2023 року ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області Рудніком М,І. задоволено заяву про самовідвід судді Рудніка М.І., справу передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України ( а.с. 142--143 т.1). 23.03.2023 року ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є.О. задоволено заяву про самовідвід судді Зайченко Є.О., справу передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України ( а.с. 148-149 т.1). 10.04.2023 року В.о. голови Попільнянського районного суду Є. Зайченко винесено розпорядження про передачу справи № 288/2144/21 - 2/288/194/23 до Андрушівського районного суду ( а.с. 152 т.1). 19.04.2023 ухвалою судді Андрушівського районного суду Житомирської області Карповця В.В. задоволено заяву про самовідвід судді Карповця В.В., справу передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України ( а.с. 175 т.1). 19.04.2023 ухвалою судді Андрушівського районного суду Житомирської області Чуб І.А. задоволено заяву про самовідвід судді Чуб І.А., справу передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України( а.с. 178 т.1) . 19.04.2023 року головою Андрушівського районного суду В. Карповець винесено розпорядження про передачу справи № 288/2144/21 до Бердичівського міськрайонного суду ( а.с. 181 т.1). 01.05.2023 року суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большаковою Т.Б. прийнято до розгляду справу № 288/2144/21 та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням ( викликом) сторін ( а.с. 3-5 т.2). 02.06.2023 року [PERSON] на адресу Бердичівського міськрайонного суду подав заяву про уточнення позовних вимог ( а.с . 7-10 т.2). 15.06.2023 року до Бердичівського міськрайонного суду надійшла заява [PERSON] щодо вимог позовної заяви ( збільшення розміру та кількості позовних вимог), відповідно до яких [PERSON] просить суд : 1. Визнати його право на якісну та в необхідному обсязі професійну правничу допомогу відповідно до положень нормативних актів ( контракт, наказ, доручення, закони України); 2. Визнати його право на складання професійним адвокатом процесуальних документів, а саме : складання апеляційних скарг, від складання яких [PERSON] ухилився; 3. Визнати обов"язок адвоката [PERSON] надати йому якісну та в необхідному обсязі безоплатну правову допомогу у виді здійснення представництва його інтересів у національних судах, а також у виді складання документів процесуального характеру; 4. Визнати обов"язок [PERSON] повідомити місцевий Центр на протязі однієї доби про виникнення підстав для припинення надання безоплатної правової допомоги та, за наявності підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 23 ЗУ " Про безоплатну правову допомогу" - скласти правовий висновок; 5. Зобов"язати [PERSON] скласти правовий висновок про припинення надання послуг 22.03.2018 та подати його Центру разом із повідомленням про обставини припинення БВПД, що стали причиною неявки в судове засідання та причиною не складання апеляційної скарги; 6. Визнати порушеним його право на узаконені правові послуги адвокатом [PERSON]; 7. Визнати протиправною бездіяльністю [PERSON] факт неявки без поважних причин в суд 12.04.2018, де він зобов"язаний був представляти його інтереси, але він їх не представляв; 8. Визнати фальшивістю поширену адвокатом [PERSON] недостовірну інформацію стосовно того: " що йому не було відомо про судове засідання 12.04.2018 року", адже насправді він власноручно 23.03.2018 підписав Розписку про одержання ним особисто, як представник його інтересів, повістку про виклик до суду на його ім"я, про з"явлення до Попільнянського районного суду 12.04.2018 на 14:30; 9. Визнати протиправною бездіяльністю адвоката [PERSON] факт не складання документів процесуального характеру, передбачених нормативно - правовими актами, зокрема, скарг на основне і додаткове рішення у справі № 288/1256/17, яке він зобов"язаний скласти особисто; 10. Визнати протиправним припинення надання безоплатної правової допомоги [PERSON] без наказу Бердичівського центру з надання БВПД; 11. Зобов"язати [PERSON] надіслати Бердичівському місцевому центру з надання БВПД повідомлення про виникнення 22.03.2018 підстав для припинення ним надання послуг, а також про істотні обставини, що вимагають зміни адвоката ( а.с. 23-24 т.2). 27.06.2023 представником відповідача адвокатом Яковенко А.В. подано клопотання про закриття провадження у справі ( а.с. 29-30 т.2). 03.10.2023 року ухвалою Бердичівського міськрайонного суду клопотання відповідача задоволено, закрито провадження у цивільній справі № 288/2144/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання дій адвоката протиправними та зобов`язання повідомити Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про обставини припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги ( а.с. 105-109 т.2). 29.01.2024 ухвалою Житомирського апеляційного суду в задоволенні заяви [PERSON] про відвід суддів Борисюка Р.М., Павицької Т.М., Трояновської Г.С. у цивільній справі № 288/2144/21 - відмовлено, заяви суддів Борисюка Р.М,. Павицької Т.М., Трояновської Г.С. про самовідвід по цивільній справі № 288/2144/21 задоволено ( а.с. 142 т.2). 30.01.2024 року ухвалою Житомирського апеляційного суду заяви суддів Коломієць О.С., Талько О.Б., Галацкевич О.М. про самовідвід задоволено ( а.с. 146-147 т.2). 08.02.2024 року ухвалою Житомирського апеляційного суду заяву судді Шевчук А.М. про самовідвід задоволено ( а.с. 155-156 т.2). 12.02.2024 року згідно розпорядження в.о. голови Житомирського апеляційного суду цивільну справу № 288/2144/21 передано до Вінницького апеляційного суду ( а.с. 158 т.2). Постановою Вінницького апеляційного суду від 29.02.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.10.2023 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду ( а.с. 167-171 т.2). 15.03.2024 року ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Вдовиченко Т.М. прийнято до провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання дій адвоката протиправними та зобов`язання повідомити Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про обставини припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги ( а.с. 177 т.2). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 29.04.2024 року за клопотанням позивача витребувано з Брусилівського районного суду Житомирської області цивільну справу № 288/651/17, з Попільнянського районного суду Житомирської області цивільну справу № 288/1256/17, том перший, для огляду їх в судовому засіданні ( а.с. 216-217 т.2). 12.06.2024 [PERSON] на адресу Бердичівського міськраойнного суду подав заяву щодо уточнених вимог позовної заяви від 23.11.2021 року ( а.с. 1-5 т.3). 24.08.2024 року позивачем [PERSON] подано заперечення на дії головуючого судді Т.М. Вдовиченко ( а.с. 20 -22 т.3). В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав з підстав зазначених в уточненій позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник Яковенко А.В. , заперечили проти задоволення позовних вимог за їх безпідставністю та надуманістю, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] суду додатково пояснив, що в судове засідання Попільнянського районного суду 12.04.2018 року він не з"явився, оскільки він хворів та їздив на лікування до м. Сквира, а 22.03.2018 року в нього вдома зламався кран і він його лагодив майже цілий день. В апеляційній інстанції він приймав участь, про що є документи в справі. Щодо недостовірної інформації відносно відсутності в судовому засіданні 12.04.2018 року наданої ним, як стверджує позивач, то він спочатку не пам"ятав, що йому дійсно було вручено розписку про виклик до суду, однак в подальшому він ознайомився із даною розпискою і дійсно згадав, що він розписувався в даній розписці. Допитаний в якості свідка позивач [PERSON] надав пояснення аналогічні поясненням, які надавав в статусі позивача, зазначив, що підтримує позовні вимоги, хоча надав пояснення в якості свідка. Свідок [PERSON] суду пояснив, в березні 2018 року 22 числа до нього зателефонував відповідач і повідомив, що в нього протікає кран, просив допомогли його ремонтувати. Він погодився допомогти, відповідач пояснив, що йому потрібно їхати до суду, однак він сказав, що сам з ремонтом крану не справиться, потрібна допомога і відповідач не поїхав до суду. Кран ремонтували майже цілий день, на наступний день ремонт не можливо було переносити, оскільки в нього день народження 23 березня. В період з 12 квітня 2018 року він возив відповідача три рази в лікарню в м. Сквира, точно дату не пам"ятає, в м. Житомир також возив відповідача, але пам"ятає, що на протязі тижня їздили до лікарні. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, за клопотанням позивача оглянувши матеріали цивільних справ № 288/651/19, № 288/1256/17, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2 групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення Серія [NUMBER] ( а.с. 7 т.1). Як вбачається з копії Розписки, Повістку про виклик до суду на ім"я [PERSON] про з"явлення до Попільнянського районного суду Житомирської області на 14:30 12.04.2018 року , як представник заявника [PERSON] одержав особисто 23.03.2018 року ( а.с. 7 т.1). Відповідно до Контракту № 23 з адвокатом, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі від 01.04.2018 року, судом встановлено, що даний Контракт укладено між Бердичівським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги та адвокатом [PERSON]. Предметом контракту є зобов"язання адвокатом , за дорученням МЦ з надання БВДП надавати безоплатну правову допомогу відповідно до Закону України " Про безоплатну правову допомогу" . Розділом 4 даного Контракту передбачено, що адвокат зобов"язується : 1) надавати безоплатну правову допомогу якісно, в повному обсязі та визначені строки; 2) дотримуватися вимог Конституції України, процесуального законодавства України, Законів України " Про безоплатну правову допомогу", " Про адвокатуру та адвокатську діяльність", інших актів законодавства, здійснювати обов"язки відповідно до Правил адвокатської етики, регламенту МЦ; 3) захищати інтереси особи, якій надається безоплатна правова допомога всіма законним способами, діяти виключно в інтересах такої особи; 4) повідомляти МЦ про виникнення конфлікту інтересів, підстав для припинення надання чи заміни адвоката під час надання безоплатної правової допомоги, а також про будь - які істотні обставини та/ або зміни реквізитів для зв"язку на протязі 1 доби, а про заміну інших анкетних даних та місця реєстрації на протязі 3 діб ( а.с. 36-37 т.1). Як вбачається з Доручення для надання безоплатної правової допомоги від 24.11.2017 року № 834 , відповідно до наказу центру від 23.11.2017 року № 1071/2, Бердичівський місцевий центр з надання БВПД призначає адвоката [PERSON] для надання безоплатної вторинної правової допомоги - [PERSON] ( а.с. 38 т.1). 23.03.2018 року [PERSON] звертався із заявою щодо організації надання безоплатної вторинної правової допомоги; про недотримання порядку та неналежне виконання зобов"язань адвокатом до Бюро правової допомоги у Попільнянському районі, згідно якої повідомив, що адвокат [PERSON] не з"явився в судові засідання 22.03.2018 року та 12.04.2018 року, на його телефоні дзвінки не відповідає, фактично відмовився скласти процесуальні документи у всіх ланках судів ( в т.ч. апеляційну скаргу), просив: видати невідкладно наказ щодо заміни адвоката [PERSON] ( а.с.42 т.1). За клопотанням позивача судом оглянуті матеріали цивільної справи № 288/1256/17 за позовом [PERSON] до Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров`я України, Попільнянського районного Відділення Державної установи «Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» про новий день звільнення (таким вважати день видачі трудової книжки), про визнання раніше внесеного запису про день звільнення 29.07.1997 року недійсним, про внесення нового дня звільнення 30.07.1997 року до трудової книжки, про заяву від 08.07.1997 року від лікаря (але не заввідділом) щодо звільнення з роботи і розрахунку, про виплату середнього заробітку за час затримки трудової книжки і розрахунку, про суперечність актів законодавства щодо реорганізації і правонаступництва ( том 1). В даній цивільній справі міститься заява адвоката [PERSON] від 06.12.2017 року про ознайомлення з матеріалами справи, адвокат [PERSON] приймав участь в судових засіданнях Попільнянського районного суду 09.01.2018, 25.01.2018, 16.02.2018, 26.02.2018 ( а.с. 27, 85-86, 123-124, 137-138, 140-141). Рішенням Попільнянського районного суду від 26.02.2023 року в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено за безпідставністю ( а.с. 142 - 143 , матеріали цивільної справи № 288/1256/17). 03.03.2018 адвокат [PERSON] звертався до Попільнянського районного суду із заявою про зняття копій з матеріалів справи ( а.с. 152). Із заявою про ухвалення додаткового рішення звернувся [PERSON] 12.03.2018 року ( а.с. 156). Як вбачається з протоколу судового засідання від 22.03.2018 року в судовому засіданні був присутній лише [PERSON] . В судовому засіданні позивач повідомив, що " він домовлявся з [PERSON] зустрітися о 13.30 сьогодні, але він не з"явився і не повідомив йому причину неявки". Судове засідання було відкладено головуючим на 14.30 12.04.2018 в тому числі і через неявку представника заявника - [PERSON] ( а.с. 164). В матеріалах справи відсутня розписка [PERSON] про отримання ним судової повістки по виклик до Попільнянського районного суду на 22.03.2018 року. На а.с. 181 цивільної справи № 288/1256/17 міститься оригінал Розписки наступного змісту " Повістку про виклик до суду на ім"я [PERSON] про з"явлення до Попільнянського районного суду Житомирської області на 14:30 12.04.2018 року , як представник заявника [PERSON] одержав особисто 23.03.2018 року" . Згідно протоколу судового засідання від 12.04.2018 року, встановлено, що в судовому засіданні був присутній [PERSON] , який повідомив, що " його представник відмовився від представництва його інтересів, він вже звернувся до бюро правової допомоги з вимогою замінити представника, просив розгляд справи продовжити " ( а.с. 192-193 цивільної справи № 288/1256/17). Відповідно до ухвали Попільнянського районного суду від 12.04.2018 року в задоволенні заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по справі відмовлено ( а.с. 194-196 ). З оглянутої за клопотанням позивача цивільної справи № 288/651/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання неправильною фактичну відмову адвоката надати якісну та своєчасну правову допомогу ( том 1), судом встановлено, що 23.04.2019 року [PERSON] звернувся до Попільнянського районного суду з зазначеною позовною заявою, відповідно до якої просив суд : визнати неправильною фактичну відмову адвоката [PERSON] надати йому якісну та своєчасну правову допомогу, тому що адвокат [PERSON] неналежно виконував свої зобов"язання, припустився недотримання порядку надання безоплатної вторинної правової допомоги, фактично без поважних причин відмовився надати йому якісно та у необхідному обсязі безоплатну вторинну допомогу, апеляційну скаргу не склав, у судові засідання не з"являвся. Після самовідводів суддів справу передано на розгляд до Брусилівського районного суду Житомирської області. Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.08.2020 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до адвоката [PERSON] про визнання неправомірною відмову адвоката надати якісну та своєчасну правову допомогу відмовлено ( а.с. 170-174 матеріали цивільної справи № 288/651/19). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як передбачено ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до статті 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру. Згідно зі статтею 26 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» адвокат або працівник Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, зобов`язаний: неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Закону, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інших нормативно-правових актів; надавати якісно та в необхідному обсязі безоплатну вторинну правову допомогу; приймати до провадження справи осіб, які потребують безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до договорів, укладених з Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, або наказів, виданих Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги; не розголошувати конфіденційну інформацію про особу, яка стала відомою у зв`язку з наданням безоплатної вторинної правової допомоги. Адвокат, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом чи на тимчасовій основі на підставі договору, має всі обов`язки, встановлені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», іншими законами України. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці докази встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79, 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з рішення Брусилівського районного суду від 18.08.2020 року, справа № 288/651/19, судом встановлено, що " Посилання позивача на те, що відповідач відмовився надати йому якісну та своєчасну правову допомогу, а саме не склав апеляційну скаргу, спростовані в судовому засіданні відповідачем , який пояснив, що надавав якісну правову допомогу позивачу, який після винесення рішення по справі не звертався до нього із проханням скласти апеляційну скаргу чи допомогти йому скласти апеляційну скаргу; після того, як позивач надав йому копію апеляційної скарги та, попросив вивчити її, та вказати на недоліки, то він вивчив її та повідомив позивача про те, що скарга відповідає вимогам закону, та в подальшому неодноразово з"являвся до апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду достатніх та переконливих доказів на обґрунтування своїх доводів щодо ненадання адвокатом [PERSON] якісної та своєчасної правової допомоги". Дане рішення суду набрало законної сили і обставини, які були встановлені під час розгляду справи № 288/615/19 повторному доказуванню не підлягають. Рішення Брусилівського районного суду від 18.08.2020 року оскаржувалося [PERSON] в апеляційному та касаційному порядку. Отже , рішенням Брусилівського районного суду в 2020 році ще було встановлено, що " позивачем ( [PERSON] ) не надано суду достатніх та переконливих доказів на обґрунтування своїх доводів щодо ненадання адвокатом [PERSON] якісної та своєчасної правової допомоги". Згідно уточненої позовної заяви, від 15.06.2023 року до [PERSON] просить суд, зокрема: 1. Визнати його право на якісну та в необхідному обсязі професійну правничу допомогу відповідно до положень нормативних актів ( контракт, наказ, доручення, закони України); 2. Визнати його право на складання професійним адвокатом процесуальних документів, а саме : складання апеляційних скарг, від складання яких [PERSON] ухилився; 3. Визнати обов"язок адвоката [PERSON] надати йому якісну та в необхідному обсязі безоплатну правову допомогу у виді здійснення представництва його інтересів у національних судах, а також у виді складання документів процесуального характеру; 4. Визнати порушеним його право на узаконені правові послуги адвокатом [PERSON]; 5. Визнати протиправною бездіяльністю адвоката [PERSON] факт не складання документів процесуального характеру, передбачених нормативно - правовими актами, зокрема, скарг на основне і додаткове рішення у справі № 288/1256/17, яке він зобов"язаний скласти особисто. Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку що позивачем не доведено порушення його прав будь - ким, і також відповідачем [PERSON] на якісну та в необхідному обсязі професійну правничу допомогу відповідно до положень нормативних актів ( контракт, наказ, доручення, закони України), таке право позивача ніким не заперечується, протилежного судом не встановлено; 2) щодо визнати його право на складання професійним адвокатом процесуальних документів, а саме : складання апеляційних скарг, від складання яких [PERSON] ухилився, то дане питання досліджувалося вже Брусилівським районним судом під час розгляду справи № 288/651/19 ( цитата із рішення суду " ....який після винесення рішення по справі не звертався до нього із проханням скласти апеляційну скаргу чи допомогти йому скласти апеляційну скаргу; після того, як позивач надав йому копію апеляційної скарги та, попросив вивчити її, та вказати на недоліки, то він вивчив її та повідомив позивача про те, що скарга відповідає вимогам закону, та в подальшому неодноразово з"являвся до апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги"), доказів ухилення відповідача від складення апеляційної скарги позивачем і в даному процесі суду не надано; 3) щодо позовних вимог: визнати порушеним його право на узаконені правові послуги адвокатом [PERSON], суд зазначає, що будь -які послуги адвокатів мають відповідати Законам України та Конституції України, доказів протилежного суду не надано, право отримувати адвокатські послуги, які відповідають закону, має кожен громадянин України, в тому чилі позивач, докази, що послуги, які отримув позивач від відповідача не відповідали вимогам закону суду не надано. 4) щодо позовної вимоги : визнати протиправною бездіяльністю адвоката [PERSON] факт не складання документів процесуального характеру, передбачених нормативно - правовими актами, зокрема, скарг на основне і додаткове рішення у справі № 288/1256/17, яке він зобов"язаний скласти особисто, дана позовна вимога також була предметом розгляду Брусилівського районного суду в цивільній справі № 288/651/19. 5) щодо позовних вимог : визнати обов"язок [PERSON] повідомити місцевий Центр на протязі однієї доби про виникнення підстав для припинення надання безоплатної правової допомоги та, за наявності підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 23 ЗУ " Про безоплатну правову допомогу" - скласти правовий висновок, оскільки такий обов"язок передбачено законом, то додаткового визнання судом він не потребує, якщо даний обов"язок відповідачем не було виконано, то дане питання має порушувати Центр з надання БВПД, з яким у відповідача було укладено контракт, а не позивач, який не є представником даного Центру, та не має повноважень на представництво їх інтересів. 6) щодо позовних вимог : зобов"язати [PERSON] скласти правовий висновок про припинення надання послуг 22.03.2018 та подати його Центру разом із повідомленням про обставини припинення БВПД, що стали причиною неявки в судове засідання та причиною не складання апеляційної скарги; визнати протиправним припинення надання безоплатної правової допомоги [PERSON] без наказу Бердичівського центру з надання БВПД; зобов"язати [PERSON] надіслати Бердичівському місцевому центру з надання БВПД повідомлення про виникнення 22.03.2018 підстав для припинення ним надання послуг, а також про істотні обставини, що вимагають зміни адвоката, суд зазначає, що жодних доказів, які обґрунтовують дані позовні вимоги, крім власних міркувань позивача, суду не надано, як і не надано доказів того, що адвокат [PERSON] припинив надавати правову допомогу в справі № 288/651/19 саме 22.03.2018 року. Всі правовідносини, що склалися між Центром з надання БВПД та адвокатом мають вирішувати зі позовом Центру, в разі не виконання адвокатом вимог щодо надання висновків, звітів, тощо, а не позивача, оскільки останній не має право представляти інтереси даної юридичної особи. Крім того, позивачем не обґрунтовано, яким чином визнання даних фактів, зобов"язання винити певні дії , відновить його порушені права на даний час та яким чином не вчинення даних дій відповідачем порушено його права. 7) щодо позовних вимог : визнати протиправною бездіяльністю [PERSON] факт неявки без поважних причин в суд 12.04.2018, де він зобов"язаний був представляти його інтереси, але він їх не представляв; визнати фальшивістю поширену адвокатом [PERSON] недостовірну інформацію стосовно того, " що йому не було відомо про судове засідання 12.04.2018 року", адже насправді він власноручно 23.03.2018 підписав Розписку про одержання ним особисто, як представник його інтересів, повістку про виклик до суду на його ім"я, про з"явлення до Попільнянського районного суду 12.04.2018 на 14:30, під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи № 288/651/19, про що є розписка в матеріалах цивільної справи № 288/651/19. Під час розгляду справи в Брусилівському районному суді відповідач повідомляв, що " позивач та суд не повідомляли його про дату та час розгляду заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення". Як встановлено в судовому засіданні з показів свідка [PERSON] 12.04.2020 він вказав, що завозив відповідач в лікарню до м. Сквира, даний факт позивачем не спростовано, тому підстав стверджувати, що відповідач не з"явився в судове засідання Брусилівського районного суду 12.04.2018 року без поважних причин у суду немає. Щодо фальшивості інформації, яку відповідач надав в судовому засіданні Брусилівського районного суду, то в даному судовому процесі відповідач вказав, що він помилився відносно того, чи була вручена йому під розписку судова повістка чи ні, оскільки розгляд справи в Брусилівському районному суді відбувався в 2020 році, а повістка вручалася в 2018 році, пройшов проміжок часу, тому він не пам"ятав даних обставин, допоки не пересвідчився в наявності такої розписки, тому стверджувати, що він умисно поширив таку інформацію підстав немає. Також під час розгляду справи № 288/651/19 матеріали цивільної справи № 288/12569/17 були в Верховному Суді, тому можливості з нею ознайомитися не було. Крім того правдивість показів відповідача, наданих під час розгляду справи № 288/651/19 оцінювалася головуючим суддею в даній справі, оцінка таких показів була надана в судовому рішенні. Враховуючи вище наведене, з огляду на всі досліджені судом матеріали справи, суд вважає за необхідне констатувати факт, що всі позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються лише на його суб"єктивній думці щодо неналежного виконання адвокатом [PERSON] його обов"язків під час розгляду справи № 288/1256/17, оскільки рішенням Попільнянського районного суду в задоволенні його позовних вимог було відмовлено за безпідставністю. Це чітко прослідковується з відповіді на відзив від 16.02.2023 року, де позивач особисто зазначив , цитата :" ... я маю справжню думку, яка полягає у моєму переконанні, що [PERSON] надав мені правову допомогу несвоєчасно та не в повному обсязі, а тому з вини [PERSON] суд відмовив у задоволенні моїх позовних вимог" ( а.с. 106 т.1). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 " Про судове рішення у цивільній справі ", "рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин , а також правильно витлумачив ці норми", отже рішення суду ґрунтується на основі Законів України, а не дій адвокатів, чи інших учасників процесу, незалежно від того, чи належним чином виконували вони свої обов"язки та використовували процесуальні права. Таким чином, враховуючи вище наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 20.11.2023 року на адресу Бердичівського міськрайонного суду від представника відповідача адвоката Яковенка А.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення - стягнення судових витрат в зв"язку із наданням професійної правничої допомоги ( а.с.180 т.2). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат". Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування відповідачем надано: договір - доручення про надання правової допомоги № 28/12-22 від 28.12.2022 року, додаткова угода до договору від 28.12.2022 року, Акт про прийняття - передачі наданих послуг від 08.02.2023 року, квитанція від 07.02.2023 року на суму 3000,00 грн. ( а.с. 94-97 т.2). З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн, які відповідач поніс відповідно до умов договору та наданих йому послуг, відповідають обсягу виконаних робіт, є співмірними з предметом спору та складністю справи, суд приходить до висновку, що вказані витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в даній цивільній справі відноситься на рахунок держави, оскільки позивача звільнено від його сплати на підставі Закону України " Про судовий збір", як інваліда 2 групи, а в задоволенні позовних вимог відмовлено, тому і з відповідача такі витрати не підлягають стягненню.

Outcome: approved