Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ, позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення з останнього суму сплаченого майнового відшкодування у розмірі 131 795,00 грн. Також просив стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 29.08.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), а саме: відповідач, керуючи т/з DАEWOO LANOS д.н.з. [NUMBER] , порушивши ПДР допустив зіткнення з т/з VOLKSWAGEN д.н.з. [NUMBER] . Постановою Макарівського районного суду Київської області від 23.09.2021 року по справі №370/2073/21 [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із Заявою про виплату страхового відшкодування від 15.06.2021 року та відповідно до звіту № 23454 вартість відновлювального ремонту т/з VOLKSWAGEN д.н.з. [NUMBER] склала 294 707,08 грн. Витрати на збір документів склали 1 795,00 грн. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування представнику потерпілого у розмірі 130 000,00 грн. Отже, позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у вказаному розмірі, а тому має право на стягнення вказаної суми з відповідача., Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2023 року матеріали даної цивільної справи передано за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.03.2024 року матеріали даної цивільної справи передано за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 20.05.2024 року дану справу передано на розгляд судді Білоцькій Л.В. Ухвалою суду від 24.05.2024 позов МТСБУ прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію вказаної ухвали та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 19.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0600271809813. У встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не подав, а тому суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 01.12.2021 року судом встановлено, що 29.08.2024 року 14 год. 00 хв. на 32 кілометрі автодороги М-06 Київ - Чоп, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом DАEWOO LANOS д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, виконуючи розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині не надав переваги в русі автомобілю VOLKSWAGEN д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 6). Постановою Макарівського районного суду Київської області від 23.09.2021 року по справі №370/2073/21 [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 5). На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 10). Автомобіль VOLKSWAGEN д.н.з. [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] (а.с. 8). 21.09.2021 [PERSON] звернувся до позивача із Заявою про виплату страхового відшкодування від (а.с. 28). Відповідно до звіту № 23454 від 14.10.2021 вартість відновлювального ремонту т/з VOLKSWAGEN д.н.з. [NUMBER] склала 294 707,08 грн. (а.с. 11-26) На підставі наказу, довідки №1 від 04.11.2021 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування представнику потерпілого у розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1106701 від 10.11.2021 (а.с. 31). Вирішуючи вимоги позивача, суд керується наступним. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. П. 27.2. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Згідно п. 27.4. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Статтею 38 підпункт 38.2.1 Закону передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки), є те, і володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення суми витрат сплаченого відшкодування у розмірі 130 000 грн. підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення суми витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди у розмірі 1 795,00грн., а саме: витрати на збір документів, слід вказати, що у задоволенні цієї частини вимог слід відмовити, оскільки вказана сума не є шкодою, заподіяною внаслідок ДТП та не входить до витрат, які згідно ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягають відшкодуванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2647,44 грн.(а.с. 4).

Outcome: partial