Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі - ТОВ «Іннова Фінанс») звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику №2527001223 від 26.12.2023(далі договір позики), посилаючись на те, що у відповідності до умов даного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 14000,00 грн, однак відповідач зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у загальній сумі 64232,00 грн, з яких: 14000,00 грн - тіло кредиту; 50232,00 грн - проценти, які просить стягнути з відповідача. Позивач посилається на те, що зазначений вище договір позики був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 14000 гривень шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 та/або п.1.5 цього договору та його додатків. Умовами договору позики передбачено: тип позики кредит; мета отримання кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; строк позики (строк дії договору) 30 днів; дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс») 1,99% на день (726,35% річних); процентна ставка позаакційна (базова) 2,99% на день (1091,35% річних) фіксована; дата надання позики 26.12.2023; дата повернення позики 25.01.2024. Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти, а відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, має заборгованість перед позивачем. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 08.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. 01.08.2024 відповідач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Підодвірний Т.І., подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просить відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що не заперечує, щодо можливості підписання будь-якого договору одноразовим електронним ідентифікатором, як того вимагає Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закон України «Про електронну комерцію». Одночасно, звертає увагу суду на те, що позивачем надано роздруківку невідомого походження, яку позивач намагається видати за нібито укладений кредитний договір від 26.12.2023 № 2527001223. Крім того, у матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа, яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладанні договору. Отже, матеріали справи взагалі не містять жодного доказу, що нібито укладення договору від 26.12.2023 № 2527001223 відбувалось в порядку, визначеному чинним законодавством. Позивач не пояснює, яким чином проводилась ідентифікація особи, та чи проводилась вона взагалі. Не надає доказів проведення такої ідентифікації і що саме відповідач використав нібито відправлений ідентифікатор для нібито укладення кредитного договору. Одночасно неможливо перевірити підписання оспорюваного кредитного правочину також кредитодавцем. Позивачем не надано до суду жодного доказу, який би підтверджував встановлення особи, якій направлявся та чи направлявся взагалі примірник спірного договору. Таким чином, позивачем не доведено факту укладення сторонами договору від 26.12.2023 № 2527001223, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Крім того, належними доказами, які підтверджують перерахування відповідачу певної суми від ТОВ "Іннова Фінанс» можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Разом із позовною заявою, позивачем направлено до суду лист від ТОВ "Контрактовий Дім" від 07.05.2024, який не відповідає вимогам закону до первинних бухгалтерських документів. Доказів того, що картковий рахунок № [NUMBER] належить або використовувався відповідачем матеріли справи не містять. Картковий номер, що зазначається у листі, не є повним, оскільки символами «Х» замінено 6 цифр, тобто це цифри в діапазоні від 000000 до 999999, тобто 1 млн цифр. Отже із вказаного листа неможливо достовірно встановити, на підставі чого нібито відбувалось перерахування коштів, та особу отримувача таких коштів. Все це свідчить про той факт, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами отримання відповідачем від ТОВ "Іннова Фінанс» будь-яких коштів. Незважаючи на недоведеність позовних вимог, сторона відповідача вважає за необхідне звернути суд увагу, що проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогам закону. За період прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Таку правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі №912/1120/16. Щодо витрат позивача на правову допомогу, вважає, що витрати, які поніс/понесе позивач під час розгляду справи, не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Вважає, що судова справа не є дуже складною для представника позивача, оскільки, як вбачається із наданого останнім акту виконаних робіт, для представника позивача ця справа є типовою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності. Належно повідомлені відповідач [PERSON] та його представник адвокат Підодвірний Т.І. в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Із матеріалів справи встановлено, що 26.12.2023 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у позику № 2527001223, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором w0zwzrs27 із зазначенням дати та часу 26.12.2023 16.25. Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору, за цим договором позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 14000,00 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 та/або 1.5 цього договору, його додатків. Тип позики кредит. Мета отримання кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Процентна ставка фіксована. Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс») - 0,9% на день (328,5 річних). Процентна ставка позаакційна (базова) 2,99% на день (1091,35% річних). Згідно п. 1.2 зазначеного Договору, строк позики (строк дії договору) становить 30 днів. Відповідно до п. 1.3 вказаного Договору, орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики 26.12.2023. Дата повернення позики 25.01.2024. Повернення позики та процентів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий (картковий) рахунок позикодавця або через особистий кабінет на сайті позикодавця або шляхом внесення грошових коштів у терміналах самообслуговування партнерів. Моментом зарахування оплати позики та процентів є момент (дата) зарахування коштів на банківський рахунок позикодавця або отримання відповіді від партнера позикодавця про зарахування коштів. Згідно з п. 1.4 зазначеного Договору, на період строку, визначеного п.1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,9% (з урахування програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») від суми позики за кожний день користування позикою. У межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до розділу 4 даного договору застосовується позаакційна (базова) процентна ставка визначена у п.1.1.5 цього договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті. Відповідно до п. 1.5 зазначеного Договору, у випадку користування позикою понад строк, встановлений п.1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного в п.1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,9% на день (з урахування програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,99% на день від суми позики за кожен день користування позикою. Згідно п. 1.7 вказаного Договору, позичальник зобов`язаний повернути товариству позику, нараховані проценти згідно умов договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2 та або п. 1.3 договору. Відповідно до п. 1.8 зазначеного Договору, розрахунок сукупної вартості позики за дисконтною (зниженою) процентною ставкою та терміни платежу згідно строку передбаченого п.1.2 цього договору, зазначені в Графіку розрахунків (таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику), який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1 до договору). Згідно п. 1.9 вказаного Договору, договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням-пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки «підписати». Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Відповідно до п. 4.1 зазначеного Договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою. Згідно п. 4.2 вказаного Договору, у випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник при оформленні пролонгації змінюється та визначається виходячи з позаакційної (базової) процентної ставки визначеної у пункті 1.1.5 цього договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті. Відповідно до п. 5.2 зазначеного Договору, строк дії цього договору, вказаний у п.1.2 договору, діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань, та визначається як період від дати отримання позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за дисконтною та/або (позаакційною) базовою процентною ставками, штрафними санкціями, які мають бути сплачені у разі невиконання умов договору та інших нарахувань передбачених договором. Згідно п. 5.5 вказаного Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді унікального буквено-цифрової комбінації відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму силу як і власноручний підпис. Крім того, у відомостях про позичальника, які зазначені у зазначеному вище Договорі, окрім анкетних та контактних даних позичальника вказаний його електронний платіжний засіб: [NUMBER] . Також, під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем 26.12.2023 підписано електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» кредитних коштів відповідачу, Додаток №1 до Договору № 2527001223 від 26.12.2023, яким є Таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу,кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики, а також підписано Оферту, яка є пропозицією укладення договору надання грошових коштів у позику № 2527001223 від 26.12.2023, в якій викладені умови отримання відповідачем позики від ТОВ «Іннова Фінанс», які є аналогічними умовам отримання відповідачем позики від ТОВ «Іннова Фінанс», що зазначені у Договорі надання грошових коштів у позику № 2527001223 від 26.12.2023. На підтвердження укладання договору позики між кредитодавцем та позикодавцем в додатку до позовної заяви позивачем додано роздруківку з електронної пошти позивача - [INFO] , з якої відправлено на електронну пошту відповідачу - [INFO] одноразові ідентифікатори для підпису договору позики № 2527001223 та паспорту споживчого кредиту. Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також в договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами. Факт перерахування відповідачу кредитних коштів від ТОВ «Іннова Фінанс» підтверджується листом ТОВ ФК «Контрактовий дім» від 07.05.2024 №4779 про здійснення успішного переказу 26.12.2023 на суму 14000,00 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції - 1343835773. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено належними доказами факт укладення 26.12.2023 між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] договору надання грошових коштів у позику № 2527001223, а також отримання відповідачем 26.12.2023 коштів у позику в сумі 14000,00 грн на підставі вищевказаного договору. З матеріалів справи вбачається, що договір надання грошових коштів у позику № 2527001223 від 26.12.2023, за яким виникла спірна заборгованість, укладений в електронній формі у спосіб, визначений законом, підписаний електронними підписами сторін в порядку, визначеному кредитним договором та всупереч запереченням відповідача, містить посилання на електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором із зазначенням дати та часу накладення такого підпису, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку, яка зазначена відповідачем у зазначеному договорі. Однак, згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені цим договором, щодо повернення суми позики та проценти за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. Як вбачається з позовної заяви, ТОВ «Іннова Фінанс» стверджує, що відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем за Договором надання грошових коштів у позику 64232,00 грн, з яких: 14000,00 грн - тіло кредиту; 50232,00 грн - проценти, які просить стягнути з відповідача, які нараховувалися по 23.03.2024 включно (14000 х 2,99% х 120 днів). Доказів повернення відповідачем позивачу ТОВ «Іннова Фінанс» отриманої у позику за вказаним договором суми позики у розмірі 14000,00 грн, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення заборгованості у цій частині є обґрунтованою. Однак, суд не погоджується з розрахунком заборгованості відповідача за процентами, який складений позивачем ТОВ «Іннова Фінанс», оскільки він не узгоджується з умовами кредитного договору. У постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч.1 ст.1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст.1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст.625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановлені ст.625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч.2 ст.625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах прав та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до положень п.1.2 та п.1.3 Договору надання грошових коштів у позику № 2527001223 від 26.12.2023: строк позики (строк дії договору) становить 30 днів; орієнтовний строк повернення позики - на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково, дата надання позики - 26.12.2023; дата повернення позики - 25.01.2024. Таким чином, оскільки Договором надання грошових коштів у позику № 2527001223 від 26.12.2023 визначений строк його дії, який становить 30 днів з 26.12.2023, саме протягом даного строку позивач ТОВ «Іннова Фінанс» мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, які, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у встановлений ним строк та положень п.1.5 цього Договору, становлять 2,99%. Однак, позивач ТОВ «Іннова Фінанс», як вбачається з позовної заяви, здійснив нарахування відсотків за Договором надання грошових коштів у позику № 2527001223 від 26.12.2023 як у межах строку його дії, тобто протягом 30 днів з 26.12.2023, так і після закінчення строку його дії, тобто після 25.01.2024, внаслідок чого суд вважає за необхідне застосувати власний розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за відсотками за вказаним договором. Так, 14000 грн (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) /100% х 2,99% (узгоджений сторонами у п.1.5 договору відсоток, який сплачує позичальник щоденно за користування коштами, у разі невиконання свого зобов`язання у строк дії договору) = 418,16 грн (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Відтак, заборгованість відповідача по відсоткам за Договором надання грошових коштів у позику № 2527001223 від 26.12.2023 становить 12558,00 (418,60 грн (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами) х 30 днів (строк дії договору, визначений сторонами у п.1.2 договору)). Водночас, відповідачем не надано суду і не представлено належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти в сумі 14000,00 грн не були зараховані 26.12.2023 на його картковий рахунок, зазначений у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Самим відповідачем факт отримання грошових коштів за договором позики в відзиві не спростовується належними доказами. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 2527001223 від 26.12.2023 між ним та ТОВ «Іннова Фінанс», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 26558,00 грн, з яких: 14000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 12558,00 грн. заборгованість за процентами. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені частково: 26558,00 грнх 100 % : 64232,00 грн = 41,34 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1001,42 грн сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог. На підставі ст. 526, 530, 610,612,616, 625, 629, 638, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: partial