Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

02 липня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 10.02.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» і [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 507875, відповідно до якого сума кредиту (загальний розмір) складає 14 375,00 гривень, строк кредиту 730 днів з кінцевим терміном повернення 10.02.2023. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного в п. 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах\~ та в строки, передбачені Договором. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та в році. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами Договору. Згідно з умовами Договору, позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (в разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Незважаючи на це, [PERSON] не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит у строки, передбачені Договором. Станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 507875 від 10.02.2021 року становить 35031,23 гривень, з яких: 14012,33 гривень заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 21018,90 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 26.11.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 507875. 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 507875. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 507875 від 10.02.2021 року в розмірі 35031,23 гривень; понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 3028,00 гривень; понесені витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 гривень. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 липня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.42-43). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 вересня 2024 року постановлено ухвалити заочне рішення. При поданні позовної заяви представник ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. прохала проводити розгляд справи за відсутності представника. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив не подала. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що на підставі заяви-анкети 10.02.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» і [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 507875 (а.с.5-7). На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2 Договору). Сума кредиту (загальний розмір) складає 14 375,00 гривень. Тип кредиту кредит (п. 1.3 Договору). Строк кредиту 730 днів з кінцевим терміном повернення 10.02.2023 р. (включно). Детальні терміни повернення кредиту визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього Договору (п. 1.4 Договору). Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125 % річних); - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних (п. 1.5 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 127,36 % річних. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 11 500,00 гривень за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству в будь-який спосіб; - у розмірі 2 875,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору (п. 2.1 Договору). Нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного в п. 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання\~ на\~ умовах та в строки, передбачені Договором (Графіком платежів) (п. 3.1 Договору). Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та в році (п. 3.2 Договору). Розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку (п. 3.3 Договору). Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору. Порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто викнання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (п. 6.1-6.2 Договору). Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами в порядку, визначеному в п. 8.3 Договору і діє до дати, вказаної в п. 1.4 цього Договору, а в частині виконання зобов`язань та нарахування штрафів до повного виконання Споживачем зобов`язань за цим Договором (п. 8.2 Договору). Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами Договору. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає. Станом на 26.11.2021 року за відповідачем [PERSON] по укладеному договору рахується заборгованість на суму 21652,34 грн., з яких: 14012,33 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та 7640,01 грн. - сума заборгованості по процентам (а.с.13-зворот). 26.11.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 507875 (а.с.16-18). Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 21652,34 грн., з яких: 14012,33 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та 7640,01 грн. - сума заборгованості по процентам (а.с.19-21). Станом на 10.03.2023 року за відповідачем [PERSON] по укладеному договору рахується заборгованість на суму 35031,23 гривень (а.с.14).\~ 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 507875 (а.с.22-зворот-25). Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 35031,23 грн., з яких: 14012,33 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 21018,90 грн. заборгованість за нарахованими процентами (а.с.26-28). Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунки заборгованості, а також не надав доказів на спростування отримання та повернення кредитних коштів у розмірі, зазначеному позивачем. За змістом ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного вище та враховуючи, що відповідачем [PERSON] отримано грошові кошти за договором про надання споживчого кредиту № 507875 від 10.02.2021 року, але в порядку та на умовах договору не повернуто, внаслідок чого виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути заборгованість у сумі 35031,23 гривень. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 3028,00 гривень. Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, надано договір про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07.06.2024 року, заявку на надання юридичної допомоги № 252 від 07.06.2024 року, витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024 року (а.с.32-зворот-34, 36-37). З даних документів вбачається, що надання усної консультації з вивченням документів становить 4000,00 грн. (2 год. - 2000,00 грн.), складання позовної заяви про стягнення боргудля подачі до суду 9000,00 грн. (3 год. - 3000,00 грн.). Відповідно до платіжної інструкції № 0440660000 від 11.06.2024 року (а.с.35), ТОВ «Коллект Центр» сплатило АО «Лігал Ассістанс» 55 000,00 гривень згідно договору про надання юридичної допомоги № 07-06/2024 від 07.06.2024 року. ТОВ «Коллект Центр» прохав суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 гривень. Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц. За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто в розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони в разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Відповідачем не було заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивача та не доведено неспівмірність таких витрат. Таким чином, ураховуючи складність справи, обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності, реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем факт надання АО «Лігал Ассістанс» професійної правничої допомоги позивачу, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 13000,00 гривень.

Outcome: approved