Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»\~ (далі ТОВ «Коллект Центр»), в особі свого представника Ткаченко М. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] , в якій просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №101501663 від 15.10.2021 р. у розмірі61\~776,56 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 17\~000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 15.10.2021\~року між\~ТОВ «Мілоан»\~та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101501663, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 13 500,00 грн. строком на 30 днів до 14.11.2021 року. Кредитодавцем зобов`язання за договором виконані у повному обсязі шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Кредитний договір укладений в електронній формі відповідно до вимог\~Цивільного кодексу України\~та\~Закону України "Про електронну комерцію".\~У подальшому\~між\~ТОВ «Мілоан»\~та\~ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~був\~укладений Договір\~№ 10-02/2022-50\~від 10.02.2022\~року,\~за яким\~ТОВ\~«Мілоан»\~відступило\~ТОВ «Вердикт\~Капітал»\~право вимоги\~до позичальників,\~у тому\~числі і\~до відповідача\~ [PERSON] ..\~У свою\~чергу\~ТОВ «Вердикт\~Капітал»\~відступило право\~вимоги до\~позичальників\~ТОВ «Коллект\~Центр»\~відповідно до\~Договору відступлення\~прав вимоги\~№10-01/2023\~від 10.01.2023\~року,\~таким чином\~позивач набув\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором. Оскільки\~відповідач належним\~чином не\~виконував своїх\~обов`язків\~за кредитним\~договором та\~в добровільному\~порядку не\~повернув заборгованість\~по кредиту\~позивач звернувся\~до суду\~з наступним\~позовом та\~просить суд\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~у загальній\~сумі 61\~776,56\~грн.,\~з якої:\~заборгованість за\~основним зобов`язанням\~(за\~тілом кредиту)\~ 11\~248,00\~грн.,\~заборгованість за\~нарахованими процентами\~на дату\~відступлення права\~вимоги \~47\~963,56\~грн.,\~заборгованість за\~комісією \~2\~565,00\~грн. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 3028,00 грн. сплачені ним при подачі позову до суду та витрати на правову допомогу у сумі 17 000,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 19.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у п. 5 вимоги позову просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку (шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті «Судова влада»), не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що\~15.10.2021\~року між [PERSON] та ТОВ «Міолан»\~було укладено Договір про споживчий кредит №101501663 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого\~ТОВ «Міолан»\~надало відповідачу кредит в розмірі 13 500,00 гривень, зі сплатою процентів, строком на 30 днів до 14.11.2024 року, а [PERSON] зобов`язалась повернути зазначені кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. В графіку платежів за договором про споживчий кредит № 101501663 від 15.10.2021 року,\~ТОВ «Міолан»\~та [PERSON] узгодили суму кредиту, реальну річну процентну ставку, види платежів, загальну вартість кредиту. В паспорті споживчого кредиту № 101501663 ТОВ «Міолан»\~та [PERSON] узгодили основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші додаткову інформацію, важливі правові аспекти. ТОВ «Міолан»\~зобов`язання за договором про споживчий кредит \~№ 101501663 від 15.10.2021 року виконав в повному обсязі, шляхом переказу на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 13 500,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням 33866576 від 16.10.2021 року. Разом з тим, відповідач не виконував своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит № 101501663 від 15.10.2021 року. 10.02.2022 року між\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Міолан»\~та\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»\~укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, у відповідності до умов якого,\~ТОВ «Міолан»\~відступає, а\~ТОВ «Вердикт Капітал»\~приймає належні\~ТОВ «Міолан»\~права вимоги до боржників за Договорами кредиту, зокрема й за Договором про споживчий кредит № № 101501663 від 15.10.2021року, укладеним між\~ТОВ «Міолан»\~та [PERSON] 10.01.2023 року між\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»\~та\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»\~укладено договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023, у відповідності до умов якого,\~ТОВ «Вердикт Капітал»\~відступає, а\~ТОВ «Коллект Центр»\~приймає належні\~ТОВ «Вердикт Капітал»\~права вимоги до боржників за Договорами кредиту, зокрема й за Договором про\~споживчий кредит № 101501663 від 15.10.2021 року, укладеним між\~ТОВ «Міолан»\~та [PERSON] , заборгованість за яким складає 61\~776,56 грн. Станом на\~день звернення\~позивача до\~суду,\~за відповідачем\~наявна непогашена\~заборгованість за\~Договором про\~споживчий\~кредит №\~101501663\~від 15.10.2021\~року в\~розмірі 60210,00\~гривень,\~яка складається\~з: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 11\~248,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 47\~963,56 грн., заборгованість за комісією 2\~565,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509\~ЦК України зобов`язанням\~є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор маєправо вимагативідборжникавиконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526\~ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1статті 530\~ЦК Українивстановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611\~ЦК Україниу\~разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст. 1054\~ЦК Україниза\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець\~має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за Договором про\~споживчий кредит № 101501663 від 15.10.2021 року, в ході розгляду справи відповідачем не оспорювався. Відповідно до ст. 629\~ЦК Українидоговір\~є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст. 610ЦКУкраїни порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612ЦКУкраїни боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно дост. 625\~ЦК Україниборжник\~не звільняється відвідповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед\~ТОВ «Коллект Центр», яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 61\~776,56 грн. Враховуючи викладене, оскільки доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про\~споживчий кредит № 101501663 від 15.10.2021 року в загальному розмірі 61\~776,56 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На виконання вищенаведеної норми, позивачем надані належні та допустимі докази про наявність заборгованості за кредитним договором, яка виникла у відповідача перед позивачем, в той же час, відповідачем будь-яких заперечень та доказів стосовно відсутності боргу, його погашення або незгоди з розрахунком суми заборгованості суду не надано. Частинами 2 та 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене, оцінивши надані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд доходить до висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 3\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Як слідує з матеріалів справи, позивачем були понесені наступні судові витрати: судовий збір за подачу позову в сумі 3028,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17000,00 гривень. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 гривень. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 17 000 грн. суд зазначає наступне. За ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 17 000,00 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial