Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі Позивач, АТ «Універсал Банк», Банк) звернулося з позовом до [PERSON] (далі Відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 20.02.2020 у розмірі 23136,74 грн та судових витрат у розмірі 3028,00 грн. Позивач посилається на правові підстави звернення визначеними статтями 509, 526, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 20.02.2020. Відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , проте, порушуючи умови договору, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 26.05.2024 року виникла заборгованість у розмірі 23136,74 грн, яка складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 23136,74 грн, заборгованості за пенею 0,00 грн, заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. Ухвалою від 08.08.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник Позивача Мєшнік К.І., що діє на підставі довіреності, подав до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі представника Позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не направив. Ухвалою від 23.09.2024 суд ухвалив здійснити розгляд у заочному порядку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював. Розглянувши матеріали справи, суд встановив. [PERSON] підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 20.02.2020, за якою просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених вище документів. В частині 6 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг [PERSON] просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. В частині 11 Анкети-заяви [PERSON] просить усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. З позовної заяви вбачається, що на підставі укладеного договору Відповідач отримав 20000,00 грн. На підтвердження заборгованості Позивач посилається на умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, затверджені Протоколом Правління №46 від 24.11.2021, що набув чинності з 27.11.2021, Чорну картку monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані Відповідача, однак, відсутні дані про розмір встановленого кредитного ліміту, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування тощо. З наданого Позивачем розрахунку заборгованості за договором від 20.02.2020 вбачається, що станом на 26.05.2024 за Відповідачем обліковується заборгованість за наданим кредитом у розмірі 23136,74 грн, що складається з тіла кредиту у розмірі 23136,74 грн, заборгованості по відсоткам 0,00 грн, заборгованості за пенею у розмірі 0,00 грн, заборгованості за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст . 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання водному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі ,якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статтей 626 та 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 638\~ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Виходячи із зазначених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Із наданих Позивачем доказів, тільки Анкета-заява від 20.02.2020 містить підпис Відповідача, проте зазначена анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, процентної ставки тощо. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 20.02.2020, посилався на Умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, Тарифи банку Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, як на невід`ємні частини кредитного договору. Проте, у цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст.\~634\~ЦК України (щодо договору приєднання), оскільки Умови і правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Позивача змінювалися АТ «Універсал Банк». Так, в наданій Позивачем до суду копії «Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank міститься положення про те, що ці Умови набули чинності тільки 27.11.2021, а Анкета-заява підписана Відповідачем 20.02.2020, тобто більше ніж за рік до набуття чинності наданими Умовами. Доказів того, що саме вказані документи із зазначеною в ній інформацією підписані Відповідачем за допомогою його електронного підпису, банком не надано, як і не надано доказів про існування відповідних Умов на дату підписання відповідачем Анкети-заяви. Отже, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови кредитування розумів Відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 20.02.2020. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу Умови та Правила банківських послуг, надані Банком умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг не підписані Відповідачем, а тому, згідно висновків, що викладені у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. З наданого АТ «Універсал Банк» розрахунку, а саме розділу «Нарахувано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом», вбачається, що розмір заборгованості Відповідача за кредитним договором визначено з врахуванням відсотків, які Позивая не заявляє до позовних вимог, а тому цей розрахунок не є належним доказом розміру дійсної заборгованості Відповідача перед позивачем. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи зазначене, правомірним є нарахування відсотків до 27.11.2021 включно, після цієї дати зарахування Позивачем оплат здійснених Відповідачем у рахунок погашення відсотків є безпідставним, а тому позов підлягає задоволенню частково: оскільки станом на 28.11.2021 заборгованість становить 16129,18 грн (за тілом кредиту) і Відповідач з 28.11.2021 по 26.05.2024 сплатив 2050,00 грн (700,00 грн - 28.11.2021, 650 ,00 грн - 30.12.2021, 700,00 грн - 25.01.2021), обгрунтованими є позовні вимоги в частингі стягнення 14079,18 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн покладаються на Сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved