Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка та житловий будинок в [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємцем майна померлого за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки її мати залишила заповіт згідно якого земельну ділянку площею 1,99 га з кадастровим номером 6821888700:04:004:0026, яка розташована на території Тернавської сільської ради заповіла [PERSON] Сестра позивачки [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері згідно іншого заповіту. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Люзняка О.М. з питанням оформлення спадщини, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало [PERSON] , померлій [INFO] , у зв`язку із тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини встановленого чинним законодавством. В установлений законом шестимісячний термін позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки у період з 05.09.2022 по даний час хворіє і продовжує лікуватись, а також позивачка вважала, що діє у відповідності до вимог п.3 постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» розуміючи, що строк для прийняття спадщини продовжений, тому звертається до суду з заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15.03.2024 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 22.05.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 01.07.2024 постановлено повернутись до стадії підготовчого провадження по справі\~та призначено\~підготовче судове\~засідання. 12.08.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] \~у судовому\~засіданні заяву\~підтримала та\~просила задовольнити.\~Вказала,\~що [INFO] \~померла мама,\~була трохи\~в неї\~на похороні,\~але довго\~бути не\~могла,\~оскільки погано\~себе почувала.\~Про спадщину\~знала,\~з мамою\~робили заповіт\~в сільській\~раді.\~Після смерті\~мами хворіла,\~був ішемічний\~інсульт,\~лікувалася,\~їздила в\~лікарню коли\~було погано\~2-3\~рази на\~місяцьта їздила в смт. Дунаївці капатися автобусом, на стаціонарному лікуванні не була, ходить з палкою. Коли одужала, то почала збирати документи та у вересні 2023 дочка повезла її до нотаріуса. Однак, документи не подала, бо не було свідоцтва про народження. Представник позивачки адвокат Наталюк Н.М. у судовому засіданні зазначив, що [INFO] померла мати позивачки і відповідачки та залишила заповіт на них обох. Позивачка звернулася до нотаріуса, однак не мала свідоцтва про народження і їй було відмовлено. Після одужання знову звернулася до нотаріуса, однак нотаріус повідомив, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Строк пропущений з поважних причин, через важку хворобу позивачки. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що сестра приїжджала на похорон матері, трохи побула, казала, що боїться, щоб не було другого інсульту. 21.09.2023 приїхали до нотаріуса Люзняка О.М. [PERSON] запитувала нотаріуса, що робити, бо до шести місяців не подала заяву про прийняття спадщини. У сестри не було свідоцтва про народження, нотаріус сказав їхати в РАЦС, що й зробили. 24.02.2024 поїхали знову до нотаріуса, який віддав документи та роз`яснив [PERSON] , що вона пропустила строк прийняття спадщини, наслідки пропуску і можливість звернення до суду. Вказала, що коли [PERSON] була хвора, то доглядала її, возила в лікарню, однак у квітні-травні 2023 сестра вже себе почувала нормально, ходила по подвір`ї та у вересні 2023 року була здорова, ходила без палички, вони спілкувались та мала можливість звернутись до нотаріуса. Представник відповідачки адвокат Клюцук В.П. у судовому засіданні вказав, що позивачка мала можливість звернутися до нотаріуса. [PERSON] дійсно хворіла, у неї був інсульт, однак це було в 2022 році. Відсутні докази безпорадного стану [PERSON] , яка не була лежачою і в будь-який час могла звернутися до нотаріуса. Позивачка не скористалася своїм правом прийняття спадщини. Також направив до суду відзив на позов, в якому зазначає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки кінцевий строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 10.08.2023 . [PERSON] разом з відповідачкою [PERSON] безпосередньо 21.09.2023 відвідували приватного нотаріуса з питань оформлення спадщини, однак своїм правом щодо прийняття спадщини позивачка не скористалась. Крім того, згідно долученої до позовної заяви довідки сімейного лікаря не підтверджують факт того, що позивачка перебувала у тяжкому чи безпорадному стані, що унеможливлювало вчасно подати заяву про прийняття спадщини. З виписки з амбулаторної карти позивачки вбачається, що станом на 23.09.2022 в неї не було діагностовано тяжкий чи безпорадний стан. Твердження позивача про те, що запровадження в країні воєнного стану є поважною причиною не звернення із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк є помилковим та таким, що суперечить чинному законодавству України, оскільки строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним, п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її мати [PERSON] хворіла з вересня 2022 року, після інсульту в неї була погана мова, рука не працювала, була депресія, це тривало більше півроку. Возила маму в лікарню та в смт. Дунаївці, на похороні мама лише попрощалася з бабою. Знала, що мати з відповідачкою вперше їздили до нотаріуса, другий раз мати її просила завезти до нотаріуса. Також [PERSON] пропонувала [PERSON] їхати до нотаріуса, але вона ще не могла, бо не було свідоцтва. В подальшому мама вже не просила везти її. Між позивачкою та відповідачкою виникали сварки по телефону з приводу спадщини та у нотаріуса. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що працює в старостаті, заходив збирати сміття та бачив [PERSON] на подвір`ї, вона була в поганому стані. Також бачив, що йшла з велосипедом, бо їхати не може. Після смерті матері [PERSON] не бачив, знав, що вона дуже хворіла. Приїжджала з сином до нього та питала чи буде свідком. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] захворіла у вересні 2022 року, після смерті мами не могла говорити, вживала ліки, лежала. Це продовжувалось більше пів року, за нею доглядали син та дочка. Приходила до неї два рази на тиждень. Також після смерті мами [PERSON] лежала, могла виходити на вулицю, до ліжка прикута не була. На даний час стан її покращився, господарства у неї немає, на вулицю не ходить, спілкуються по телефону. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що коли похоронили бабусю, то його тітка [PERSON] приходила лише попрощатися. У вересні 2022 року вона перенесла інсульт, про лікування йому нічого не відомо. Також часто заїжджав до тітки, вона виходила до хвіртки, показувала город, була жвавою, ходила. У квітні 2023 року бачив тітку, вона стояла на табуретці і білила кухню, у господарстві були кури і двоє поросят. У вересні їздили до нотаріуса, однак у [PERSON] не було свідоцтва про народження, тому повезли її назад у село. Коли нотаріус сказав, щоб хату залишити [PERSON] , тітка почала скандалити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що після смерті баби майже щотижня приїжджали в село, заїжджали до [PERSON] , вона показувала своє господарство, город. Також їй відомо, що у вересні 2022 року у [PERSON] був інсульт, на третій день вона уже ходила. З вересня 2023 року з нею не бачилась, лише знає, що позивачка та відповідачка їздили приймати спадщину та у зв`язку із цим перестали спілкуватися. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, свідків, зазначає наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 1,99 га з кадастровим номером 6821888700:04:004:0026 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тернавської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №2580747 та житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] та підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №34628708. Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №72562191 від 23.05.2023, №76354675 від 26.03.2024 [PERSON] склала заповіти. Як вбачається із заповіту від 19.06.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №5, посвідченого старостою сіл Тернова, Харитонівка Дунаєвецького району Хмельницької області Цапар А.Ф., земельну ділянку площею 1,99 га за кадастровим номером 6821888700:04:004:0026, яка знаходиться на території Тернавської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області [PERSON] заповіла [PERSON] . Як вбачається із заповіту від 19.06.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №6, посвідченого старостою сіл Тернова, Харитонівка Дунаєвецького району Хмельницької області Цапар А.Ф., земельну ділянку площею 1,99 га за кадастровим номером 6821888700:05:001:0044, яка знаходиться на території Тернавської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області [PERSON] заповіла [PERSON] [PERSON] оформила спадщину після смерті [PERSON] та приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Люзняком О.М. видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер: 6821888700:05:001:0044площею 2,0117 га, яка розташована на території Тернавської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначене підтверджується копією спадкової справи №71/2023 заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Згідно постанови приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського\~районного нотаріального\~округу Люзняка\~О.М.\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~№63/02-31\~від 20.02.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало [PERSON] , померлій [INFO] , у зв`язку із тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини протягом шестимісячного терміну. Померла [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті у вказаному будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований. Згідно Виписки №7974 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] з 12.09.2022 по 23.09.2022 перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради з діагнозом правобічний геміпарез, супутні захворювання ішемічний інсульт в лівій СМА. Згідно довідок №218, №234 Дунаєвецької амбулаторії загально практики сімейної медицини [PERSON] хворіє і лікується з 15.11.2023 по 24.11.2023 на дому з приводу церебрального атеросклерозу, дисциркуляторна гіпертензивна енцефалопатія ІІІ ст. Згідно довідки №259 від 04.07.2024 Дунаєвецької амбулаторії загально практики сімейної медицини [PERSON] хворіє і лікується амбулаторно. Відповідно до ст.ст.1220, 1222 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. За правилами ч.1 ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч.1 ст.1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За положеннями ч.3 ст.1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Подібна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 №6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №565/1145/17, від 17.10.2019 у справі №766/14595/16, від 30.01.2020 у справі №487/2375/18, від 31.01.2020 у справі №450/1383/18. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. У постановах Верховного Суду від 11.07.2018 в справі №381/4482/16-ц та від 11.11.2020 в справі №750/262/20 зазначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. У постанові від 20.10.2021 в справі №405/7111/19 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Крім того, суд має враховувати тривалість неподання заяви про прийняття спадщини і після закінчення шестимісячного строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, дотримання заявником таких засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] померла [INFO] , кінцевий строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 10.08.2023, при цьому позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини лише 20.02.2024. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску\~строку для прийняття спадщини, позивачка посилається на те, що вона з 05.09.2022 хворіла. На підтвердження своїх вимог [PERSON] надала копію виписки №7974 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого про те, що вона з 12.09.2022 по 23.09.2022 перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради з діагнозом правобічний геміпарез, супутні захворювання ішемічний інсульт в лівій СМА. Згідно довідки №218 Дунаєвецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини [PERSON] хворіє і лікується з 26.10.2023 з приводу церебрального атеросклерозу, дисциркуляторна гіпертензивна енцефалопатія ІІІ ст.; згідно довідки №234 [PERSON] хворіє і лікується з 15.11.2023 по 24.11.2023 на дому; згідно довідки №259 від 04.07.2024 [PERSON] лікується амбулаторно. Вищевказані медичні документи не свідчать про поважність причин неможливості своєчасного звернення до нотаріальної контори, оскільки дані документи не стосуються періоду шестимісячного строку для прийняття спадщини (з 10.02.2023 до 10.08.2023) та не підтверджують факт того, що позивачка перебувала у стані, що унеможливлювало вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Довідкисімейного\~лікаря лише підтверджують наявність діагнозів у [PERSON] та її амбулаторне лікування (на дому) у зазначених періодах. Крім того, як визнали сторони, позивачка [PERSON] разом з відповідачкою [PERSON] , безпосередньо 21.09.2023 також з пропуском зазначеного строку відвідували приватного нотаріуса Люзняка О.М. з питань оформлення спадщини. Однак обґрунтованих доводів щодо неможливості звернення до нотаріуса як до, так і після цього аж до 20.02.2024 не навела. Також свідки\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] усудовому засіданні пояснили, що [PERSON] з квітня 2023 року вже ходила, займалась господарством, їздила до нотаріуса. Свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що до ліжка [PERSON] прикута не була, могла виходити на вулицю, неодноразово їздили в лікарню в смт. Дунаївці, також до нотаріуса. Разом з тим, позивачкою не надано будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті матері позивачки. Крім того, позивачкою в обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що діє у відповідності до вимог п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 №164, розуміючи, що строк для прийняття спадщини продовжений. Пунктом 3 постанови КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», у редакції, чинній до 23.05.2023 було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Як зазначено у постановах Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №676/47/21 та від 30.10.2023 у справі №196/143/21 тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: - правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються\~ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; - строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст.1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України); - законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; - пункт 3 постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28.02.2022\~№164\~«Деякі питання\~нотаріату в\~умовах воєнного\~стану» (у редакції, чинній до 23.05.2023) суперечить ст.ст.1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. З аналізу викладеного вбачається, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.1270 ЦК України, якою визначено присічний шестимісячний строк для прийняття спадщини, а посилання позивачки на\~постанову КМУ №164 від 28.02.2022\~є помилковими. Як роз`яснено в постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Згідно з ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. За наведених вище обставин суд дійшов до переконання, що позивачкою не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed