Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

03.11.2023 року [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Територіальної громади в особі Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача, серії [NUMBER] , де в графі мати записана [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , що підтверджує дошлюбне прізвище [PERSON] - « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 6,07 гектарів, яка розташована у Запорізькій області, Мелітопольський район, Світлодолинська сільська рада КСП «Орлове», яка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП-Св-23150, видане 29.02.2000 року; 315 іменних акцій ВАТ «Запоріжтрансформатор», які належать [PERSON] на підставі сертифіката акцій UA 0800961007 серія [NUMBER]; житловий будинок [ADDRESS] , який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 19.09.1990 року. При житті 11.12.2008 року [PERSON] склала заповіт відповідно до якого житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в рівних частках заповідала [PERSON] та [PERSON] . Земельну ділянку (пай) у розмірі 6,07 га, згідно державного акту 3П-Св № 23150, виданий Світлодолинською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області від 29.02.2000 року, зареєстрований за № [NUMBER], грошові внески в Ощадбанках та акції, вкладені в Запорізький трансформаторний завод заповідала [PERSON] . Рідний брат позивача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 08.02.2022 року. Тобто [PERSON] помер ще до дня смерті спадкодавця [PERSON] , тому заповідана йому частку спадкується спадкоємцями по закону після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України є позивач - [PERSON] . У зв`язку із тим, що мати позивача - [PERSON] народилася [INFO] та померла [INFO] , проживала та померла на тимчасово окупованій території, а саме в селі Орлове Мелітопольського району Запорізької області, позивач не мала змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та за законом. Позивач, починаючи з лютого 2022 року фактично проживала разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Виїхати разом із матір`ю [PERSON] не могла за станом її здоров`я. Фактично позивач виїхала із тимчасово окупованої території після смерті матері, приблизно на при кінці жовтня 2023 року. В серпні 2023 року документи, що підтверджують факт смерті [PERSON] позивач надала своїй дочці [PERSON] для подальшої реєстрації факту смерті. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2023 року, справа № 333/6629/23 встановлено факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Орлове Мелітопольського району Запорізької області, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] у с. Орлове Мелітопольського району Запорізької області. На підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , актовий запис № 1778 від 11.08.2023 року. Вищезазначені обставини створили об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, так як тільки після повернення на контрольовану Україною територію позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. була винесена постанова № 1043/02-31 від 01.11.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії за підставою пропущення позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Згідно із загальними положеннями ст. 1220, ст. 1222, ст. 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] починається з 23 квітня 2023 року та закінчується 23 жовтня 2023 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. У встановлений законом строк позивач не звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, оскільки спадкодавець проживала та померла на тимчасово окупованій території, сама ж позивач знаходилася на тимчасово окупованій території до жовтня 2023 року, що створило об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшим продовженням до теперішнього часу. У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, весь Мелітопольський район є наразі тимчасово окупованим та у прилеглих районах ведуться активні бойові дії. У зв`язку із військовою агресію РФ проти України, позивач не мала змоги звернутись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Окрім цього, на час війни усі реєстри на тимчасово окупованих територіях України не працюють. Вказані обставини додатково ускладнювали звернення до нотаріуса. Ці обставини унеможливили його своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що вона юридично необізнана щодо строку, порядку прийняття спадщини, військову агресію РФ проти України, крім цього державні реєстри на тимчасово окупованих територіях України не працюють. Вказані обставини додатково ускладнювали звернення позивача до нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного суду викладеній у постанові від 16.08.2023 року № 758/13293/18, визнано поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини юридичну необізнаність позивача щодо строку, порядку прийняття спадщини та наявності спадкового майна. Таким чином, оскільки позивач по справі, з поважних причин пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, вона має право на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому просить суд визначити їй додатковий строк у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 07.11.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, була повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій просила підготовче судове засідання проводити без її участі. Відповідач, представник Територіальної громади в особі Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області за довіреністю - Фесик А.В. надав через канцелярію суду письмове клопотання, де зазначив необхідність залучення співвідповідача по справі - Терпіннівську сільську раду Мелітопольського району Запорізької області. Ухвалою суду від 03.06.2024 року задоволено клопотання представника Територіальної громади в особі Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, залучено до участі у справі в якості співвідповідача Терпіннівську сільську раду Мелітопольського району Запорізької області. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про розгляд справи належним чином, надала суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі, крім того зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач Територіальна громада в особі Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, в матеріалах справи міститься заява, в просила суд проводити розгляд справи за відсутності її представника. Відповідач Терпіннівська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, в матеріалах справи наявна заява, в якій просила суд розглядати справу без участі її представника, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.08.2023 року, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 14). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача, серії [NUMBER] , де в графі мати записана [PERSON] (а.с. 16). Свідоцтвом серії [NUMBER] про укладення шлюбу позивача [PERSON] підтверджується зміна її дівочого прізвища « [PERSON] » на шлюбне « [PERSON] » (а.с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 6,07 гектарів, яка розташована у Запорізькій області, Мелітопольський район, Світлодолинська сільська рада КСП «Орлове», яка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП-Св-23150, видане 29.02.2000 року; 315 іменних акцій ВАТ «Запоріжтрансформатор», які належать [PERSON] на підставі сертифіката акцій UA 0800961007 серія [NUMBER]; житловий будинок [ADDRESS] , який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 19.09.1990 року. При житті 11.12.2008 року [PERSON] склала заповіт відповідно до якого житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в рівних частках заповідала [PERSON] та [PERSON] . Земельну ділянку (пай) у розмірі 6,07 га, згідно державного акту 3П-Св № 23150, виданий Світлодолинською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області від 29.02.2000 року, зареєстрований за № [NUMBER], грошові внески в Ощадбанках та акції, вкладені в Запорізький трансформаторний завод заповідала [PERSON] . Рідний брат позивача - [PERSON] помер [INFO] , ще до дня смерті спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 08.02.2022 року, від так заповідана йому частку спадкується спадкоємцями по закону після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 15). Позивач, звернувшись для реалізації свого спадкового права до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. отримала відмову та постанову № 1043/02-31 від 01.11.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за підставою пропущення позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини. Відтак, позивачем наразі пропущений строк для прийняття спадщини. Вирішити проблему, що постала перед нею в позасудовому порядку остання не може. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визначаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які повинні бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції РНБО України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений та триває. Таким чином, об`єктивними обставинами поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини суд визнає впровадження військового стану в країні, небезпеку збройної агресії, особливості роботи нотаріусів, нотаріальних контор під час воєнного стану та на території зони бойових дій, поблизу лінії фронту (м. Запоріжжя). На думку суду, [PERSON] подання позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті її матері є єдиним ефективним способом захисту права позивачів на спадщину на національному рівні у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який національні суди зобов`язані практично забезпечувати відповідно до ст. 1 цієї Конвенції та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Крім того, з огляду на однозначні положення ч. 1 ст.1220, ч. 3 ст.1223 ЦК України про виникнення у спадкоємця права на спадщину з моменту смерті спадкодавця, у позивача [PERSON] , з урахуванням наведених нею переконливих мотивів у позові, виникло "законне сподівання" в успадкуванні прав на нерухоме майно від їх померлої матері через визначення в судовому порядку додаткового строку на прийняття спадщини. Таке "законне сподівання" входить до поняття "майно", вільне володіння яким захищається ст. 1 Першого протоколу Конвенції (про ознаки "законного сподівання" зазначено у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26 червня 2014 року, які застосовуються у даній справі). Таким чином, вказані обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою незначний пропуск строку для прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері тривалістю три місяці.

Outcome: approved