Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

У травні 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся Запорізький державний медико-фармацевтичний університет (надалі\~позивач) з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за освітні послуги в розмірі 22681,65 грн. В обґрунтованість позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, від 09.08.2018 року №СТ-1К-117, укладеного між [PERSON] і Запорізьким державним медичним університетом, [PERSON] було зараховано студентом III медичного факультету за спеціальністю «Стоматологія» Запорізького державного медичного університету. Відповідно до наказу №729-с від 27.09.2023 року [PERSON] було відраховано. Позивач посилаючись на те, що відповідачі мають заборгованість по оплаті за навчання, яка у добровільному порядку не сплачена, у зв`язку з чим, враховуючи порушення зобов`язань за умовами договору, просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 21 919 грн. 40 коп., у тому числі з врахуванням індексу інфляції, 3 % річних у розмірі 762,25 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 31.05.2024 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Від відповідачів відзив на позов або письмові пояснення не надходили, відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до такого. Судом встановлено, що на виконання\~Розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.10.2022 № 952-р, а також наказів Міністерства охорони здоров`я України від 15.12.2022 та № 9 від 03.01.2023, Запорізький державний медичний університет (ЗДМУ) був реорганізований шляхом приєднання до Запорізького державного медико-фармацевтичного університету, який є правонаступник всіх прав та обов`язків ЗДМУ. Отже, ЗФДМУ є належним позивачем за заявленими вимогами. Відповідно до договору про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою від 09.08.2018 року №СТ-1К-117, укладеного між [PERSON] і Запорізьким державним медичним університетом, [PERSON] було зараховано студентом III медичного факультету за спеціальністю «Стоматологія» Запорізького державного медичного університету. Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити надання студенту освітніх послуг. Відповідно до п. 3.1. Договору замовник зобов`язується: 3.1.1. своєчасно вносити плату за освітні послуги та за документ про вищу освіту в розмірах та в порядку, встановлених цим Договором та чинним законодавством України. 3.1.2. своєчасно та дієво реагувати на інформацію виконавця про порушення студентом умов цього Договору. Згідно п. 4.1. Договору студент зобов`язаний дотримуватись обов`язків, передбачених ст. 63 Закону України «Про вищу освіту», а також своєчасно вносити плату за освітні послуги в розмірах та в порядку, встановлених цим Договором. Згідно п. 4.1.1. Договору студент своєчасно вносити плату за освітні послуги в розмірах та в порядку, встановлених цим Договором. Відповідно до п.6.2 Договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник/студент сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ яка діяла на момент прострочення, від несплаченої суми на кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. Відповідно до наказу №729-с від 27.09.2023 року [PERSON] було відраховано, проте заборгованість за освітні послуги не сплачена. Таким чином, відповідачі не виконали зобов`язання, передбачені п. 3.1.1 та п.4.1.1.Договору та не перерахували плату за освітні послуги у порядку, встановленому Договором, а саме - розділом 5 Договору. Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальний розмір 3% річних складає: 762,25 грн., загальний розмір заборгованості з урахуванням інфляційних витрат, що підлягає стягненню складає: 21\~125,44 грн. (загальна заборгованість з урахуванням штрафних санкцій складає: 21125,44 + 762,25 = 22 681 грн. 65 коп.). Вказаний розрахунок позивача, відповідачами не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Надані позивачем докази про наявність заборгованості у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, виходячи з наступного. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, в яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст.\~610,\~611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). Таким чином, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом\~статті 625 ЦК України\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін у цій справі як грошових зобов`язань, оскільки на підставі договору між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої\~статті 625 ЦК України\~до прострочення відповідача. Основою для розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат є сума заборгованості по оплаті за навчання, яка не виплачена позивачу станом на час розгляду цієї справи. Як передбачено п. 3 ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Статтею 551 ЦК України\~передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за договором відповідачами не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачами було вжито заходи по погашенню заборгованості за послуги навчання у розмірі 22 681 грн. 65 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та вказана грошова сума підлягає стягненню з відповідачів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 3028,00 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Стягненню виходячи з кількості відповідачів з кожного окремо відповідача підлягають судові витрати (3028,00: 2 = 1514) в розмірі 1514 грн. 00 коп. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved