Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс"\~звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №221228-002 від 28.12.2022 року у сумі 95357,99 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.12.2022 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №221228-002, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитсервіс» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 34500 грн 00 коп, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та оплатити відсотки за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. На виконання умов кредитного договору на банківський рахунок [PERSON] було перераховано кредитні кошти у розмірі 30000 грн 00 коп, із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена кредитним договором у розмірі 15%, що в грошовому еквіваленті становить 4500,00 грн. У свою чергу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 95357,99 грн, яка складається з: 34500,00 грн заборгованості за сумою кредиту та 60857,99 грн\~заборгованості за процентами. З урахуванням вищевикладеного, ТОВ «Кредитсервіс» просить стягнути з відповідача визначену суму заборгованості, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явилася,\~від нього\~до суду\~надійшло клопотання\~про розгляд\~справи у\~його відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі,\~не заперечує\~щодо ухвалення\~заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1-3\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 28.12.2022 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №221228-002, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитсервіс» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 34500 грн 00 коп, а останній зобов`язався повернути кредит та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Вказаний договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. (а.с.16). Невід`ємною частиною кредитного договору №221228-002 від 28.12.2022 року є графік платежів за договором, який містить інформацію щодо розміру, кількості щомісячних платежів, порядку їх розподілу, реальної річної процентної ставки та реальної вартості наданого кредиту.(а.с. 21-22) Відповідно до п. 3.14. Публічної оферти, у випадку підписання Позичальником індивідуальної частини Договору в електронному вигляді порядок укладення Договору є наступним: 1) Позичальник авторизується в Особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". 2) Перед укладенням Договору Позичальник ознайомлюється з інформацією про Кредитодавця згідно ч. 2\~ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", що розміщена на веб-сайті Кредитодавця в розділі "Про компанію". 3) Позичальник у Особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця ознайомлюється із сформованою засобами інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитодавця Індивідуальною частиною Договору на підставі погодженої Заявки Позичальника і перевіряє правильність внесених даних. 4) До моменту підписання Індивідуальної частини Договору Позичальник має можливість відмовитись від підписання та змінити умови Заявки і зміст наданої в Заявці інформації. У такому випадку формується нова Заявка Позичальника, яка розглядається Кредитодавцем у відповідності до п.п. 3.2- 3.10 цього Розділу). 5) Позичальник на підставі статей\~11,\~12 Закону України "Про електронну комерцію"\~підписує Індивідуальну частину Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором (шляхом введення коду з SMS повідомлення, отриманого на Телефон Позичальника або на електронну пошту Позичальника). Укладений вказаним способом правочин згідно п. 12\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 5. 6 Публічної пропозиції (оферти) проценти за користування кредитом нараховуються на залишок суми кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.205,\~207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Кредитний договір №221228-002 від 28.12.2022 року було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором S25832 (28.12.2022 9:42:30). 28.12.2022 року [PERSON] за допомогою цифрового підпису одноразового ідентифікатора також було підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому ТОВ «Кредитсервіс» надано вичерпну інформацію щодо кредитного продукту, який надається [PERSON] , зокрема щодо: строку кредитування, розміру та типу процентної ставки, порядку нарахування відсотків та їх розрахунку (а.с.22-23). Таким чином, 28.12.2022 року між ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачем було укладено кредитний договір №221228-002, за яким ТОВ «Кредитсервіс» зобов`язалося надати кредит у розмірі 34 500 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за його використання та одноразову комісію за його видачу. З платіжної інструкції № 47 від 28.12.2022 року вбачається, що 28.12.2022 року ТОВ «Кредитсервіс» здійснило банківський переказ грошових коштів у розмірі 30000 грн. 00 коп. на банківський рахунок [PERSON] , вказаний в кредитному договорі №221228-002. Призначенням платежу вказано перерахування кредитних коштів згідно договору №221228-002 від 28.12.2022 року з вирахуванням % за перший день користування кредитом у сумі 4500 грн (а.с.37) Таким чином, судом встановлено виконання ТОВ «Кредитсервіс» своїх обов`язків за кредитним договором №221228-002від 28.12.2022 року. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №221228-002від 28.12.2022 року, судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання з повернення кредитних коштів, сплати відсотків у повному обсязі не виконав у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 95357,99 грн, з яких: 34500,00 грн\~заборгованість за тілом кредиту; 60857,99 грн \~заборгованість за процентами (а.с.38). Відповідач доказів на спростування поданого позивачем розрахунку заборгованості, зокрема і таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої, суду не надав. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналізуючи обґрунтованість розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, суд звертає увагу, що належним чином дослідити поданий стороною доказ розрахунку заборгованості за кредитним договором, перевірити його та оцінити в сукупності і взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково\~зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок\~це процесуальний обов`язок суду (постанова КЦС ВС від 25.05.2022 року у справі № 219/7527/16-ц). Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі (постанова КЦС ВС від 07.06.2023 року у справі № 234/3840/15-ц). Зважаючи на погоджені сторонами умови кредитування, суд погоджується з наданим стороною позивача розрахунком заборгованості, вважає його правильним та обґрунтованим. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).\~Статтею 81 ЦПК України\~на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору або отримання права вимоги за цим договором та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов?язань, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі\~статтею 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови ВС від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". З урахуванням вищевикладеного, суд за результатами повного, всебічного дослідження матеріалів позовної заяви, на основі достатньої сукупності належних, допустимих та достовірних доказів приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору з відповідачем [PERSON] , доведено факт порушення останнім свого зобов`язання з повернення кредитних коштів, а також доведено і обґрунтовано виникнення заборгованості у загальному розмірі 95357,99 грн. На підставі зазначеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати, по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., що понесені та документально підтверджені позивачем. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023 року, укладеним між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», в якому сторони визначили, що розмір винагороди за подання до суду позовної заяви складає 7000,00 грн.; актом №3 приймання-передачі наданої АО «Правовий діалог» правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 на загальну суму 7000,00 грн., платіжною інструкцією №1567 від 05.01.2024 про сплату ТОВ «Кредитсервіс» на користь АО «Правовий діалог» винагороди за надану правничу допомогу за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 на загальну суму 7000,00 грн. Суд акцентує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Суд звертає увагу, що стороною відповідача не було заявлено про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дослідивши перелік послуг, наданих адвокатом позивача за договором про надання правової допомоги, вважає що заявлені витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору у цій справі, тому, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заявлені витрати на правову допомогу у сумі 7000,00 грн.

Outcome: approved