Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

[PERSON] (далі по текст - позивач) звернувся до суду із позовом до відповідача, [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування, у якому просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на земельну ділянку\~ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 13,2035 га за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район,\~ Миколаївська сільська рада, масив 1, земельна ділянка 3,4; кадастровий номер 5120885100:01:001:0235 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на майновий\~ пай в структурі вартості майна СК «Миколаївка» в селі Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області. Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що [INFO] померла тітка Позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 жовтня 2019, серія [NUMBER] . 11 липня 2005 [PERSON] склала заповіт, що посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області зареєстрований в реєстрі за №66. Згідно згаданого заповіту [PERSON] заповіла Позивачу земельну ділянку загальною площею 13,20 га, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №273947 та майновий пай в структурі вартості майна СК «Миколаївка» в селі Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області.\~ 19 лютого 2020 Позивач звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а саме: земельної ділянки №3,4 масив № [NUMBER] , площею 13,20 га, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, територія Миколаївської сільської ради; кадастровий номер 5120885100:01:001:0235. Іншим спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину,\~ є її донька \~ [PERSON] . 24 березня 2020 року відповідач [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою про визнання заповіту [PERSON] від 11 липня 2005 року, що посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області зареєстрований в реєстрі за №66 недійсним (судова справа №495/1833/20). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 січня 2024 по справі 495/1833/24 в задоволені позову [PERSON] було відмовлено повністю (20 лютого 2024 року вказане судове рішення набрало законної сили). 13 березня 2024 Позивач звернувся до Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку №3,4 масив №1, площею 13,20 га, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, територія Миколаївської сільської ради; кадастровий номер 5120885100:01:001:0235 та майнового паю в структурі вартості майна СК «Миколаївка» в селі Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області. Листом Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори від 13 березня 2024 року №243/02-14 у видачі свідоцтва про право на\~ спадщину за заповітом було Позивачу відмовлено, у зв`язку із не вірно зазначеною інформацією у заповіті, а саме вказано: Дата народження заповідача 28 грудня 1949 року, замість вірного [INFO] ; Місце народження Одеська область замість вірного Вінницька область; Державний акт серії RА №273947 замість вірного ЯА №273947. Зазначені помилки унеможливлюють оформлення спадщини за Позивачем в нотаріальному порядку. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2024 залишено позовну заяву без руху. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, витребувано у державного нотаріуса копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 29.04.2024 до суду надійшли витребувані документи. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2024 підготовче провадження було закрито, а справа призначена до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, проте його представник адвокат Берлінський О.А. подав до суду заяву про відмову позивача від позовних вимог в частині визнання права власності на майновий пай в структурі вартості майна СК «Миколаївка» в селі Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області за позивачем. В частині інших позовних вимог просив задовольнити у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення поштового повідомлення за місцем її реєстрації, яке повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», причину неявки суду не повідомила. З урахуванням ст.\~128-131,\~223 ЦПК України\~та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її розгляду по суті за відсутності позивача і відповідача. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [INFO] померла тітка Позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 жовтня 2019 року серія [NUMBER] . 11 липня 2005 [PERSON] склала заповіт, що посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області зареєстрований в реєстрі за №66. Згідно згаданого заповіту [PERSON] заповіла Позивачу земельну ділянку загальною площею 13,20 га, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №273947 та майновий пай в структурі вартості майна СК «Миколаївка» в селі Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області.\~ Факт належності [PERSON] земельної ділянки №3,4 масив № [NUMBER] , площею 13,20 га, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, територія Миколаївської сільської ради; кадастровий номер 5120885100:01:001:0235 підтверджується інформаційною довідкою 370410660 від 19 березня 2024.\~ 19 лютого 2020 Позивач звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а саме: земельної ділянки №3,4 масив № [NUMBER] , площею 13,20 га, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, територія Миколаївської сільської ради; кадастровий номер 5120885100:01:001:0235. Іншим спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину,\~ є її донька \~ [PERSON] . 24 березня 2020 [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою про визнання заповіту [PERSON] від 11 липня 2005 року, що посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області зареєстрований в реєстрі за №66 недійсним (судова справа №495/1833/20). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 січня 2024 по справі 495/1833/24 в задоволені позову [PERSON] було відмовлено повністю (20 лютого 2024 року вказане судове рішення набрало законної сили). 13 березня 2024 Позивач звернувся до Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку №3,4 масив №1, площею 13,20 га, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, територія Миколаївської сільської ради; кадастровий номер 5120885100:01:001:0235 та майнового паю в структурі вартості майна СК «Миколаївка» в селі Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області. Листом Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори від 13 березня 2024 №243/02-14 у видачі свідоцтва про право на\~ спадщину за заповітом було Позивачу відмовлено з наступних підстав. В заповіті складеного 11 липня 2005 [PERSON] , що посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області зареєстрований в реєстрі за №66, вказано: Дата народження заповідача 28 грудня 1949 року, замість вірного [INFO] ; Місце народження Одеська область замість вірного Вінницька область; Державний акт серії RА №273947 замість вірного ЯА №273947. Зазначені помилки унеможливлюють оформлення спадщини за Позивачем в нотаріальному порядку. Норми права, якими керувався суд. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із\~статтею 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Із змісту ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від30травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі\~ст. 14 Конституції України\~право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті тітки, вступив у володіння і розпорядження спадковим майном. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права, інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є визнання права (ст. 16 ЦК України). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що позивач має право на вказану земельну ділянку, і таке його право підлягає судовому захисту. Висновки за результатами розгляду справи Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно, на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved