Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Представник позивача адвокат Співак В.А. через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті рідної сестри [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка була рідною сестрою [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та її чоловік [PERSON] були власниками квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 28.05.1993 року управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження №4375 від 17.03.1993 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку фактично прийняла [PERSON] , але юридично не оформила своїх спадкових прав, оскільки чоловік помер [INFO] , а вона 24.04.2021 року. 06.07.2021 року [PERSON] звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті рідної сестри [PERSON] , однак постановою державного нотаріуса від 23.02.2022 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було надано правовстановлюючий документ на квартиру, а саме свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , видане 28.05.1993 року управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів. Крім того в тексті постанови нотаріусом вказано, що між позивачем та рідною сестрою [PERSON] [PERSON] виник спір стосовно порядку оформлення спадщини та обсягу спадкового майна. Надати правовстановлюючий документ нотаріусу позивач не має можливості, оскільки він у нього відсутній, отримати дублікат також він не має можливості. Зазначає, що оскільки квартира набута в період шлюб, тому вказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Крім того зазначає, що батьки [PERSON] померли, а дітей подружжя [PERSON] не мало. Рідна сестра спадкодавця [PERSON] [PERSON] , про яку вказано нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, могла претендувати на отримання спадщини після смерті [PERSON] лише у разі відсутності спадкоємців першої черги або у разі відмови таких від спадщини. Дружина [PERSON] [PERSON] на момент його смерті була зареєстрована та проживала з ним за адресою: [ADDRESS] . Отже, єдиним спадкоємцем майна [PERSON] була його дружина - [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її. Вважає, що посилання нотаріуса на наявність спору між позивачем та сестрою [PERSON] [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки виключають законні підстави для спадкування останньою майна після смерті брата. Спадкоємцем другої черги майна померлої [PERSON] є її рідний брат [PERSON] . З метою захисту спадкових прав, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 19.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розпочато підготовче провадження із проведенням підготовчого судового засідання (а.с.46-48). Ухвалою суду від 08.07.2024 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням її до судового розгляду по суті (а.с. 80-81). Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд задовольнити їх. Представник відповідача Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Дядюк М.В. в судове засідання не з`явилась, на електронну пошту суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явився, правом на подання письмових пояснень не скористався, про розгляд справи повідомлявся неодноразово у встановленому законом порядку. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним братом [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується копією посвідки про народження серії [NUMBER] від 14.11.1962 року та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 03.12.1974 року (а.с.26, 31). 03 листопада 1976 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Саксаганським відділом ЗАГСу м. Кривий Ріг, запис №683, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії № [NUMBER] (а.с.34). У період шлюбу подружжя [PERSON] набули у власність квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (до перейменування [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 28.05.1993\~року управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження №№4375\~від 17.03.1993 року (а.с. 70). [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 квітня 2021 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.33). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (до перейменування [PERSON] ), яку фактично прийняла дружина - [PERSON] , але юридично не оформила своїх спадкових прав, оскільки чоловік помер [INFO] , а вона [INFO] . [INFO] померла рідна сестра позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 квітня 2021 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.32). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (до перейменування [PERSON] ). У\~межах встановленого законом строку позивач [PERSON] заявив про свої права на спадщину після смерті рідної сестри [PERSON] шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори 06.07.2021 року. Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. від 23 лютого 2022 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідної сестри [PERSON] , оскільки спадкоємцем не було надано правовстановлюючий документ на квартиру, а саме: Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , видане 28.05.1993\~року управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження №4375 від 17.03.1993 року. Крім того, в тексті постанови нотаріусом вказано, що між позивачем та рідною сестрою [PERSON] - [PERSON] виник спір стосовно порядку оформлення спадщини та обсягу спадкового майна (а.с. 11). Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що надати правовстановлюючий документ нотаріусу він не має можливості, оскільки він у нього відсутній, та йому ніколи і не належав, отримати дублікат позивач також не має можливості із тих же підстав, а тому змушений звернутись до суду з вказаним позовом, з метою захисту своїх прав. Крім того, вважає, що будь - який спір стосовно спадкового майна між сестрою [PERSON] - [PERSON] , відсутній. Надаючи оцінку таким доводам позивача та перевіряючи обґрунтованість заявлених ним позовних вимог, суд виходить з такого. Дослідженням матеріалів витребуваної судом спадкової справи №274/2021 (номер у Спадковому реєстрі 67743970), заведеної\~Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою\~01 червня 2021 року після смерті [PERSON] , встановлено, що 01.06.2021 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звернулася його рідна сестра [PERSON] . На момент смерті [PERSON] разом з ним значилась зареєстрованою за однією адресою: [ADDRESS] , його дружина [PERSON] , яка в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що фактично прийняла спадщину після його смерті, але юридично не оформила своїх спадкових прав, оскільки чоловік помер [INFO] , а вона 24.04.2021 року (а.с. 33-34-зворот, 37). Дослідженням матеріалів витребуваної судом спадкової справи №346/2021 (номер у Спадковому реєстрі 67926446), заведеної\~Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою\~06 липня 2021 року після смерті [PERSON] , встановлено, що 06.07.2021 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої звернувся її рідний брат [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , [INFO] зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] не значиться (а.с.61, 62- зворот). Довідкою, виданою КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР № 195181 від 03.02.2023 року підтверджується, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстроване на праві спільної сумісної власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі №10П-131-4821 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження №№4375\~від 17.03.1993 року (а.с. 66 зворот). Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент виникнення права власності у [PERSON] та [PERSON] , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (до перейменування - Рокоссовського), набута в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об`єктом - сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки, за життя подружжя, їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності, на зазначене вище нерухоме майно, не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також враховуючи принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності, який не змінений законом чи рішенням суду, частки кожного із них, як співвласників зазначеного нерухомого майна є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності за життя належало по 1/2 частині зазначеного нерухомого майна. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.\~1218\~Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті. Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] розпорядження з приводу вказаного спадкового майна не здійснив, а тому спадкування здійснюється за законом. Згідно ст.\~1258\~ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею\~1259\~цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1261\~ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив його, та батьки. Отже, спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] . Відповідно до ст.\~1262\~ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері, отже, сестра [PERSON] [PERSON] , про яку вказано нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, могла претендувати на отримання спадщини після смерті [PERSON] лише у разі відсутності спадкоємців першої черги, або у разі відмови таких від спадщини. Таким чином, посилання нотаріуса у своїй постанові на наявність спору між позивачем та сестрою [PERSON] - [PERSON] не заслуговує на увагу суду, оскільки вказані вище обставини виключають законні підстави для спадкування останньою майна після смерті свого брата [PERSON] . Слід зауважити, що нотаріусом у цій же постанові визнано факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] його дружиною [PERSON] . Таким чином, спадкоємець [PERSON] - рідний брат померлої [PERSON] , звернувшись вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] фактично прийняв спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не заявлялася вимога про відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору та не наводився попередній розрахунок, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача.

Outcome: approved