Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

31.07.2024 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.07.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4430489, відповідно до умов якого сума кредиту (загальний розмір) становить 8100,00 грн, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується в межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація. Відповідно до умов договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту. Також, згідно з умовами договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою споживача на кількість днів, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному в договорі, або в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов, визначених договором. 04.02.2022 укладено договір № 04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4430489. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4430489. Оскільки [PERSON] не погашала заборгованість за кредитом, а також не сплачувала проценти за користування кредитними коштами, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 4430489 від 07.07.2021 становить 26110,91 грн, з яких 8100,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 17868,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 129,60 грн інфляційні збитки та 13,31 грн нараховані 3% річних, які позивач просить стягнути із відповідача на свою користь, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. Ухвалою суду від 08.08.2024 відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 11.09.2024. 28.08.2024 до суду через систему «Електронний суд» на виконання вимог ухвали суду від 08.08.2024 надійшла заява представника позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М., згідно якої заборгованість за договором про споживчий кредит № 4430489 від 07.07.2021 відповідачем не погашена. Директор ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. в позовній заяві від 22.07.2024 просила розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, а також не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялась про дату та місце розгляду справи, натомість відзив на позовну заяву до суду не направила, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. При цьому, конверт з кореспонденцією суду, надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач, який з урахуванням п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернувся конверт з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про задоволення позову. 07.07.2021 ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 4430489. Згідно п. 1.3-1.5 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 8100,00 грн, тип кредиту кредит, строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), що є додатком №1 до договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та у строки, визначені в договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 договору. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.4 договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.2 договору та у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація відповідно до п. 4.3 договору (п.1.5.1 кредитного договору). Згідно п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 24079,41% річних (п.1.7.1 договору), за зниженою 12133,74% річних (п.1.7.2 договору); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 12717,0 грн (п.1.8.1 договору), за зниженою ставкою 12024,45 грн (п.1.8.2 договору). Згідно п. 4.3.2 договору споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в п.п. 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку, передбаченому п. 4.2 договору. Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно листа Вих №7/5090 від 07.06.2024, відповідно до договору № 087/20-П від 08.07.2020, ТОВ «Авентус Україна» 07.07.2021 було здійснено успішний переказ коштів на суму 8100,00 грн, номер картки [NUMBER] , номер замовлення 20424201, статус - прийнято. Згідно додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №4430489 від 07.07.2021, сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а саме дату видачі кредиту 07.07.2021 та дату платежу 06.08.2021, кількість днів у розрахунковому періоді 30, суму кредиту за договором у розмірі 8100,00 грн, чисту суму кредиту 8100,00 грн, суму платежу за розрахунковий період 12024,45 грн, реальну річну процентну ставку 12133,74% та загальну вартість кредиту у розмірі 12024,45 грн. У паспорті споживчого кредиту зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань клієнта, інформація щодо орієнтовної загальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, а також інші важливі правові аспекти. 04.02.2022 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу № 04-02-01/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 26256495,75 грн, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується здійснити фінансування в порядку, передбаченому договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «Авентус Україна» і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022, що є додатком № 3 до договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022, ТОВ «Аветус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] згідно кредитного договору №4430489 від 07.07.2021 у розмірі 25968,00 грн, з яких 8100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 17868,00 грн сума заборгованості за процентами. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Коллект Центр» набуває у обсязі та на умовах, визначених договором права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. ТОВ «Коллект Центр» сплачує ТОВ «Вердикт Капітал» за права вимоги грошові кошти у розмірі та порядку, визначених договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2021, що є додатком № 3 до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023, заборгованість [PERSON] згідно кредитного договору №4430489 від 07.07.2021 становить 26110,91 грн, з яких 8100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу,17868,00 грн сума заборгованості за процентами, 142,91 грн сума відповідальності за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4430489 від 07.07.2021, заборгованість [PERSON] станом на 10.07.2024 не погашена та становить 26110,91 грн, з яких 8100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 17868,00 грн сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 129,60 грн інфляційні збитки та 13,31 грн нараховані 3% річних. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, оскільки не надавала своєчасно ТОВ «Коллект Центр» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним зобов`язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. ст. 525, 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно з ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 525\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599\~ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України\~«Про\~електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Стаття 513\~ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517\~ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачу були надані кредитні кошти, однак [PERSON] допустила неналежне виконання своїх обов`язків, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість у розмірі 26110,91 грн. Враховуючи те, що відповідачем не спростовано розмір боргу і не доведено його відсутність або його погашення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4430489 від 07.07.2021 у розмірі 26110,91 грн, з яких 8100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 17868,00 грн сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 129,60 грн інфляційні збитки та 13,31 грн нараховані 3% річних. Також відповідно до вимог ст.\~141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028,00 грн, понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн, суд враховує наступне. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Крім того, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Підтверджуючи понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано наступні докази: договір про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07.06.2024, прайс лист АО «Лігал Ассістанс» із зазначенням виду послуг, одиниць виміру та ціни за роботу, заявку про надання юридичної допомоги № 197 від 01.07.2024 із вказаними послугами (надання усної консультації 3000,00 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6000,00 грн), а також витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024 із зазначенням наданих послуг та їх вартості (надання усної консультації 3000,00 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6000,00 грн). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід зазначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Враховуючи вищенаведене, дослідивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Отже, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved