Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулося ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.04.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір №13700-04/2023. 12 червня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» укладено Договір факторингу №12062023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» за плату належні йому права вимоги. 27 грудня 2023 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу №27122023-1. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №13700-04/2023 від 25.04.2023 у сумі 16\~590 грн 84 коп., з яких: 8\~400 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу та 8\~190 грн 84 коп. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 25.02.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір №6404202. 13 лютого 2024 року між первісним кредитором та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №13022024, відповідно до якого відповідач набув право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників до договору факторингу, зокрема й до відповідача за кредитним договором №6404202 від 25.02.2023 у сумі 24 307 грн 77 коп., з яких: 9 830 грн 85 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 476 грн 92 коп. сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.07.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надав. У судове засідання представник позивача не прибув, у прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання з розгляду справи 12.08.2024 та 17.09.2024 не прибув, про причини такої неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, що також стверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 0600282884795. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. Згідно з ч. 1, 2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Частиною першою статті 275 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак, з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи (за зареєстрованою адресою місця проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що 25.04.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №13700-04/2023 (далі кредитний договір), згідно з яким кредитодавець надав позичальнику фінансовий кредит в розмірі 8\~400 грн 00 коп. Відповідно до п. 1.2 Договору, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 19.05.2023. Пунктом 1.3 Договору визначено розмір процентної ставки за користування кредитом 726,35% річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% на добу. Згідно з п.2.3 Договору, у разі якщо Клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п.1.2, цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (1,99% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. 12 червня 2023 року між первісним кредитором та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» було укладено Договір факторингу №12062023, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, відповідно до Акту прийому-передачі, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому. Акт прийому-передачі реєстру боржників та реєстр боржників до договору факторингу №12062023 від 12.06.2023, відповідно до якого від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №13700-04/2023 від 25.04.2023 до ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» у матеріалах справи відсутні. У подальшому, 27.12.2023 між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу №27122023-1 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід?ємною частиною договору. Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №27122023-1 від 27.12.2023, реєстр боржників передано 27.12.2023. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №13700-04/2023 в сумі 16 590 грн 84 коп. Вказаний розмір заборгованості також підтверджується наданим ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА\~АГЕНЦІЯ З\~ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»розрахунком заборгованості за договором від 25.04.2023 станом на 31.05.2024. Також судом встановлено, що 25.02.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено Договір №6404202 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 10 000 грн 00 коп. строком на 360 днів. Укладений між сторонами Договір №6404202 від 25.02.2023, у тому числі і Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.1.4 Договору, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. У п.1.5 Договору встановлено тип процентної ставки фіксована. Згідно з п.1.5.1. Договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідно до п.1.5.2 Договору, знижена процентна ставка становить 1,692% в день. Згідно з п. 3.1. Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». У пункті 10 кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С3152, 25.02.2023 14:48:19 / [PERSON] /. Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також факт укладення договору про споживчий кредит та ознайомлення [PERSON] з правилами та умовами даного договору вбачається з копії паспорту споживчого кредиту, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача. 13 лютого 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА\~АГЕНЦІЯ З\~ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»було укладено договір факторингу №13022024. Відповідно до п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №13022024 від 13.02.2024, реєстр боржників передано 13.02.2024. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу №13022024 від 13.02.2024 ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА\~АГЕНЦІЯ З\~ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6404202 в сумі 24 307 грн 77 коп. Вказаний розмір заборгованості також підтверджується наданим ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА\~АГЕНЦІЯ З\~ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»розрахунком заборгованості за договором станом на 31.05.2024. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судому постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Договір №13700-04/2023 від 25.04.2023 та договір №6404202 від 25.02.2023 відповідачем підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України , за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~1048\~ЦК України,\~Позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Матеріали справи не містять доказів належного виконання кредитних зобов`язань відповідачем як на користь первісних кредиторів, так і на користь позивача. Водночас при\~вирішенні даної\~справи суд\~наголошує,\~що позивачем до позовної заяви додано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №27122023-1 від 27.12.2023, укладеним між позивачем та ТОВ «ІНВЕСТРУМ», відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 7631, а також витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги до відповідача за кредитним договором №13700-04/2023 у сумі 16\~590 грн 84 коп., з яких 8\~400 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8\~190 грн 84 коп. сума заборгованості за відсотками. Однак матеріали справи не містять акта прийому-передачі реєстру боржників та реєстру боржників до договору факторингу №12062023 від 12.06.2023, відповідно до якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», а тому у суду відсутня можливість підтвердити вказані доводи позивача. За відсутності Акта прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №12062023 від 12.06.2023 суд вважає не доведеним набуття ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та позивачем ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором №13700-04/2023 від 25.04.2023, укладеним між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] . Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних доказів переходу до позивача ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА\~АГЕНЦІЯ З\~ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»\~права вимоги\~за договором\~про надання\~споживчого кредиту\~№13700-04/2023\~від 25.04.2023\~до боржника\~ [PERSON] \~відсутні правові\~підстави для задоволення позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №13700-04/2023 від 25.04.2023. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №6404202 від 25.02.2023, укладеним між [PERSON] та первинним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», суд зазначає про таке. Усупереч умовам кредитного договору №6404202\~від 25.02.2023 відповідач свої зобов`язання не виконав. Після відступлення до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права грошових вимог до [PERSON] , останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості за договором. Відступлення прав\~грошових вимог\~до ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» закредитним договором №6404202 від 25.02.2023 підтверджується належними та достатніми доказами, зокрема наявним у матеріалах справи договором факторингу №13022024 від 13.02.2024, укладеним між позивачем та первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №13022024 від 13.02.2024, витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №13022024 від 13.02.2024, згідно з якими позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №6404202 від 25.02.2023 у сумі 24\~307 грн 77 коп., з яких 9\~830 грн 85 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14\~476 грн 92 коп. сума заборгованості за відсотками. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за договором №6404202 від 25.02.2023 у сумі 24 307 грн 77 коп., з яких: 9 830 грн 85 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 476 грн 92 коп. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню частково. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений ТОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір у сумі 1 799 грн 54 коп.

Outcome: partial