Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що 22 березня 2018 року [PERSON] уклала з АТ «Ідея Банк» кредитний договір №Z64.00604.003791001. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №Z64.00604.003791001 від 22 березня 2018 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 73229,15 грн. 23 серпня 2019 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладений кредитний договір №10000880216, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, зазначений в п. 10 кредитного договору. Відповідно до п.п. 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються ТОВ «Інвест Фінанс» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданими відповідачкою первісному кредитору з метою отримання кредиту. 11 травня 2021 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11052021, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.05.2021 до договору факторингу №11052021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 8626 грн. Після відступлення права грошової вимоги відповідачка частково виконала своє зобов`язання, здійснивши чотири платежі для погашення існуючої заборгованості: 17 листопада 2021 року, 10 лютого 2022 року, 10 лютого 2022 року, 29 вересня 2022 року в загальній сумі 2664,00 грн. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №10000880216 в розмірі 5962 грн. Оскільки відповідачка заборгованість добровільно не погашає, просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №Z64.00604.003791001 від 22 березня 2018 року в розмірі 73229,15 грн. та заборгованість за кредитним договором №10000880216 в розмірі 5962,00 грн., всього стягнути заборгованість у розмірі 79191,15 грн. 22 березня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримала 20 травня 2024 року. 04 червня 2024 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідачка [PERSON] зазначила, що копія договору факторингу №11052021 від 11 травня 2021 року надана позивачем не в повному обсязі, тому сума, яку фактор має право отримати з боржників достовірно невідома. Акт прийому передачі реєстру боржників суми заборгованості теж не відображає. Зазначила, що в Єдиному реєстрі боржників вона не перебуває. Витягу з реєстру боржників на момент підписання договору факторингу від 11 травня 2021 року не надано. Тому вважає, що сума грошової вимоги, на яку ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право вимоги за вказаним договором факторингу потребує уточнення, враховуючи дві оплати, здійснені нею на оплату процентів: 10 лютого 2023 року в сумі 500 грн. та 1164 грн. З приводу договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року зазначила, що в копії даного договору не відображена сума її заборгованості. Хоча позивач і стверджує, що всі нарахування здійснювалися АТ «Ідея Банк» до отримання ним права грошової вимоги, але жодного документу з цими розрахунками суду не надав. Такий розрахунок обов`язково потрібен, оскільки це може суттєво зменшити суму заборгованості. В ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що максимальний розмір штрафних санкцій не може бути більшим ніж подвійна сума отриманих коштів. Крім того, згідно того ж закону (розділ ІV «Прикінцеві та перехідні положення» п. 6) у період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 календарних днів після його закінчення банк нараховує штрафи та пені по кредитам у разі прострочення платежів. Тому, з урахуванням викладеного вважала що сума грошової вимоги, на яку ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право вимоги за договором факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року потребує уточнення. Звернула увагу суду, що заборгованість за кредитом повинна доводитися первинними касовими документами. Розрахунки заборгованості, надані позивачем не відповідають вимогам первинного документу, встановленим ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», вказані розрахунки підписані тільки представником позивача, який не має на це відповідних повноважень, а відтак не можуть бути доказом безспірності заборгованості та її розміру. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №Z64.00604.003791001, укладеного 22 березня 2018 року з Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», відповідачка [PERSON] отримала кредит на поточні потреби в сумі 36000,00 грн., строком на 60 місяців, зі сплатою 15% за користування кредитом, що підтверджується копіями: кредитного договору №Z64.00604.003791001 від 22.03.2018, анкети-заяви, заяви Z64.00604.003791001 на приєднання до договору добровільного страхування життя, згоди-повідомлення, додатку до паспорта споживчого кредиту - графіка щомісячних платежів за кредитним договором, заяви про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, заяви [PERSON] від 22 березня 2018 р., паспорта споживчого кредиту, додаткової угоди до кредитного договору №Z64.00604.003791001 від 21 травня 2021 року, згоди суб`єкта кредитної історії (а.с.7-19). 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №Z64.00604.003791001 від 22 березня 2018 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», що підтверджується копією договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року (а.с.21-22). Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z64.00604.003791001 від 22 березня 2018 року в сумі 73299,15 грн., з яких: 27045,75 грн. основний борг, 11967,20 грн. заборгованість за відсотками, 34216,20 грн. комісія (а.с. 23). За кредитним договором №10000880216, укладеним 23 серпня 2019 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс», відповідачка [PERSON] отримала кредит на у розмірі 4500 грн., строком на 30 календарних днів, зі сплатою 365% річних, дата повернення кредиту вказується в графіку платежів/розрахунків, що є додатком №1 до цього договору; строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених договором, що підтверджується копіями: договору №10000880216 від 23 серпня 2019 року, пропозиції укласти електронний договір (оферта) (а.с. 29-36) 11 травня 2021 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11052021 відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №10000880216 від 23 серпня 2019 року, що підтверджується копіями: договору факторингу №11052021 від 11 травня 2021 року, акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу (а.с.37-40) Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №11052021 від 11 травня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 8626 грн., з яких: 4500 грн. основна сума боргу, 4126 грн. заборгованість за відсотками (а.с.41). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідачка ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, доказів на підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві на позов, суду не надала, підстав для витребування зазначених відповідачкою документів суд не вбачає, то суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача заборгованість в заявленому позивачем розмірі, по кредитному договору №Z64.00604.003791001 від 22 березня 2018 року в сумі 73229,15 грн.; по кредитному договору №10000880216 від 23 серпня 2019 року в сумі 8626 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved