Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду за позовною заявою до Обухівської міської\~радиКиївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якої вказано, що [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , а [INFO] народилася друга донька [PERSON] , позивач по справі. 21.05.1972 р. позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище чоловіка [PERSON] . 08.06.2001 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала його прізвище [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , чоловік [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , сестра позивачки. Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, сестра позивачки [PERSON] , будучи спадкоємицею за законом звернулася до приватного нотаріуса з заявою про відкриття спадщини та видачі їй свідоцтва про право на спадщину. 07.02.2019 р. було заведено спадкову справу №16/2019. [PERSON] подавши заяву про відкриття спадщини, в зв`язку зі смертю свідоцтва про спадщину не отримала. Після смерті сестри позивачка, будучи єдиною спадкоємицею, звернулась до приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Клименко О.П. з заявою про відкриття спадщини. Приватний нотаріус отримавши заяву позивачки, відкрила спадщину, але 12.01.2023 р. повідомила її, що видати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, так як відсутні документи на нерухоме майно та роз`яснила її право на звернення до суду. На підставі відмови нотаріуса позивачка звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. 30 квітня 2024 року рішенням Обухівського районного суду Київської області було задоволено позовні вимоги позивачки визнано право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та дві земельні ділянки. Згідно рішення суду позивачка зареєструвала за собою право власності. При отриманні витягів було виявлено, що за померлим також була зареєстрована земельна ділянка площею 0,084 га. за кадастровим номером 3223110100:01:003:0279 за адресою: [ADDRESS] . Вищезгадана ділянка знаходиться під будинком, який згідно рішення суду визнаний на за позивачкою на праві власності в порядку спадкування. Позивачка не має можливості оформити право власності на земельну ділянку, так як спадкодавці не отримали правоустановчих документів на нього. Сестра позивачки, будучи дружиною [PERSON] , вчиняла відповідні дії по майну, утримувала та покращувала його. У зв`язку з цим позивачка просить суд, визнати за нею, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,084 га. з кадастровим номером 3223110100:01:003:0279 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (раніше 20), яка належала померлому [INFO] [PERSON] . 24.07.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 09.08.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 23.08.2024 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивача. 12.09.2024 року представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. 12.09.2024 року представник відповідача - Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, в своєму клопотанні просив суд справу розглянути без його участі, прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.ч. 5 ,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню наступних підстав. Судом встановлено, що 08.06.2001 р. сестра позивачки [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище чоловіка [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.06.2001 р. Чоловік сестри позивачки [PERSON] помер [INFO] , як вбачається з копії свідоцтва про смерть [NUMBER] . Сестра позивачки [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується з копії свідоцтва про смерть [NUMBER] . [PERSON] за життя був власником земельної ділянки площею 0,176 га з кадастровим номером 3223110100:01:003:0279 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої на території за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ № 090380. 12.01.2023 р. в листі №8/02-14 приватний нотаріус Клименко О.П. повідомила [PERSON] , що для розгляду спадкової справи після [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину на належну їй частку в спадщині після чоловіка [PERSON] необхідно надати документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно, та роз`яснила їй право звернення до суду. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-20240720-0008113947 від 20.07.2024 р. оціночна вартість земельної ділянки площею 0,084 га. з кадастровим номером 3223110100:01:003:0279 з цільовим призначенням для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] становить 172294,25 грн. Статтею 1223 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, а відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно встановлює, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об`єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами БТІ, створеними до набрання чинності Законом України від 11 лютого 2010 року "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно (пункти 1.1, 1.3). Згідно роз`яснення Міністерства юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Нормами ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 встановлено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку як нерухомого майна. Також, статтею 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено житловий будинок як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що потенційний спадкоємець не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Разом з тим, відсутність правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно не є підставою для відмови у задоволенні позову (10 жовтня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи\~№ 557/1209/16-ц, провадження № 61-19875св18 (ЄДРСРУ № 77136277). Адже позов про превентивний захист права власності ((попереджувальний) спосіб захисту права власності, який на відміну від інших способів передбачає захист права власності у випадку, коли порушення права ще не відбулося, але є підстави вважати, що воно має статися) може бути пред`явлений власником, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою (11.04.18 р. Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі\~№910/5630/17). Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право) (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06.06.2018 по справі\~№597/1070/15-ц). Таким чином, якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі ст. 1216 ЦК України. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до роз`яснень Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування N24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.99 року N 12/5-126. 09.11.2018. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним. Позивач не має можливості оформити право власності на земельну ділянку, так як спадкодавці не отримали правовстановлюючих документів на нього. Також позивач зазначила, що її сестра, будучи дружиною [PERSON] з 2001 р. вчиняла відповідні дії щодо майна, утримувала та покращувала його. 30.04.2024 року рішенням Обухівського районного суду Київської області, визнано за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з допоміжними спорудами за адресою: [ADDRESS] (раніше №20), який належав померлому [INFO] . [PERSON] . Визнано за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,077 га. з кадастровим номером 3223110100:01:003:0060 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (раніше №20), які належали померлому [INFO] [PERSON] . Визнано за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,092 га. з кадастровим номером 3223110100:01:093:0030 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] (раніше №20), які належали померлому [INFO] [PERSON] . Рішення набрало законної сили 31.05.2024 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Право власності відповідно до ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачем доведено ті обставини на які вона посилалася як на підставу позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved