Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

25 квітня 2024 року представник позивача [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та просила суд визнати 3/4 частини домоволодіння [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок [ADDRESS] , літня кухня В, погріб Г, сарай Д, сарай Д, уборна Е, забор №1, ворота №2, водо колонка І, замощення ІІ, спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , по 3/8 частини будинку за кожним із подружжя та визнати за [PERSON] , право власності на частину домоволодіння, до складу якого входить: житловий будинок А, загальною площею 73, 5 кв.м., житловою площею 51,5 кв.м., житловий будинок Б, загальною площею 27,4 кв.м., житловою площею 12,0 кв.м., погріб Г, сарай Д, вбиральня Е, водо колонка І, замощення ІІ, паркан №1,2, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] , однак свідоцтва про право на спадщину не отримав. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 03 червня 1986 року [PERSON] на праві приватної власності належало частини житлового будинку [ADDRESS] . 1/4 частина зазначеного домоволодіння раніше належала [PERSON] , яка 19 червня 1992 року за договором дарування посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Перекопською І.С. подарувала належну їй 1/4 частину домоволодіння [PERSON] . На час забудови житлового будинку та отримання права власності на 3/4 частини домоволодіння [ADDRESS] перебував в шлюбі з [PERSON] , а тому кожному із подружжя належить по 3/8 частини домоволодіння [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , за життя заповіт не складав, то після його смерті спадщина приймається за законом. Після смерті [PERSON] , Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №286/1988, та спадщину прийняли: [PERSON] , як дружина спадкодавця, [PERSON] , як син спадкодавця, [PERSON] , як донька спадкодавця та [PERSON] , як донька спадкодавця. Однак, в Постанові про відмові у вчиненні нотаріальної дії та в матеріалах спадкової справи не зазначено, що [PERSON] прийняла спадщину. Але, [PERSON] на той час була співвласником домоволодіння [ADDRESS] , а тому у відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вона автоматично прийняла спадщину, оскільки управляла та володіла частиною спадкового майна та була зареєстрована за вказаною адресою. До спадкової маси входила лише 3/8 частини домоволодіння по [ADDRESS] . При прийнятті спадщини чотирма спадкоємцями першої черги за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , кожен із спадкоємців прийняв спадщину в розмірі 3/32 (3/8:4) частини домоволодіння [ADDRESS] .Однак ніхто зі спадкоємців свідоцтва про право на спадщину не отримав. [INFO] померла [PERSON] , єдиним спадкоємцем першої черги за законом була її матір [PERSON] , як матір спадкодавця, оскільки на час смерті [PERSON] в шлюбі не перебувала та дітей не мала. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] до складу спадщини входила1/4 частина домоволодіння, яка їй була подарована 19 червня 1992 року [PERSON] , та 3/32 частина спірного домоволодіння, яку вона отримала у спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , але на зазначену частку вона свідоцтва про право на спадщину не отримала.Таким чином після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належну їй 1/4 та 3/32 частину, що в сумі складає 11/32 частини домоволодіння [ADDRESS] прийняла її матір [PERSON] , оскільки фактично прийняла спадщину, управляла частиною домоволодіння, утримувала та робила в ньому ремонти. [PERSON] була зареєстрована та проживала у вказаному домоволодіння, що підтверджується домовою книгою, копію якої я надаю суду. Однак після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину не отримувала. [INFO] померла [PERSON] , за життя вона заповіт не складала. Після смерті [PERSON] , спадкоємцями першої черги за законом були лише, [PERSON] , як син спадкодавця та [PERSON] , як донька спадкодавця. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, оскільки управляли спадковим майном, частиною та домоволодіння, іншою частиною якого вони були співвласниками, вони утримували будинок та робили в ньому поточні ремонти. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в Третій криворізький державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа. На момент смерті [PERSON] , фактично була власником 26/32 частини будинку, з яких 3/8 частини будинку як спільне майно подружжя, 3/32 частини будинку як спадщина після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , а також 1/4+3/32 частини будинку після смерті доньки [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином кожен із спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , після смерті [PERSON] , отримали у спадщину по 13/32 (26/32:2) частині кожен. Однак [PERSON] та [PERSON] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтво про право на спадщину за законом не отримали. [INFO] помер [PERSON] , за життя він заповіт не складав, а тому спадщина приймається за законом. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємцями першої черги за законом є: [PERSON] , як дружина спадкодавця. та [PERSON] , як син спадкодавця, [PERSON] , як син спадкодавця. Після смерті, [PERSON] , спадщину прийняла [PERSON] , а спадкоємця першої черги сини спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своєї частки на користь матері [PERSON] . Таким чином [PERSON] , прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , у тому числі і 16/32 частину домоволодіння [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] ,\~ яка за життя вона 16.11.2021 року склала заповіт, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Перекопською І.С., зареєстрований в реєстрі за № 946, яким усе своє майно заповіла [PERSON] .Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, у встановлений ст.1270 ЦК України, 6-ти місячний строк. Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Русавська Т.В. відкрила спадкову справу. До складу спаду спадщини у тому числі входить і 16/32 частини будинку [ADDRESS] , які належали спадкодавцю, а саме: 3/32 після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та 13/32 після смерті мами [PERSON] , померлої [INFO] ,але, [PERSON] після смерті батьків спадщину прийняла, однак свідоцтва про право на спадщину не отримала. Позивач звернулася до Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Русавської Т.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак нотаріус видала їй Постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, оскільки не встановлений обсяг спадкового майна, та спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] не отримала свідоцтва про право на спадщину попередніх спадкодавців, у зв`язку з чим відсутні право установчі документи на частину нерухомого майна, яке вона бажаю отримати у спадщину. Оскільки нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки неможливо встановити обсяг спадкового майна, а також що спадкодавці раніше не отримали право установчих документів свідоцтв про право на спадщину, а тому відсутні право установчі документу, тому позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 08 травня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження. 16 травня 2024 року до суду звернувся [PERSON] з зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності на спадщину за заповітом та просив суд визнати за [PERSON] , право власності 1/2 частину домоволодіння, до складу якого входить: літ. А- житловий будинок, загальною площею 73,5 кв.м та житловою площею 51,5 кв.м.; літ. Б- житловий будинок, загальною площею 27,4 кв.м. та житловою площею 12,0 кв.м., літ. В- літня кухня, літ. Г- погреб; літ. Д- сарай; літ. Е- вбиральня, літ.1- водоколонка, літ. ІІ- замощення, літ. №1,2 паркан в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 08 липня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] присутні не були, поза межами судового засідання, 10 вересня 2024 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій останній просив суд проводити судове засідання без участі позивача та його представника, в заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти зустрічного позову не заперечує. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] та його представник [PERSON] присутні не були, поза межами судового засідання, 10 вересня 2024 року від представника відповідача за первісним позовом [PERSON] до суду надійшла заява, в якій остання просила суд проводити судове засідання без участі відповідача та його представника, в заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення первісного позову не заперечує. Третя особа за первісним позовом та зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, поза межами судового засідання 15 травня 2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява в якій [PERSON] просив суд проводити розгляд справи без його участі, проти заявлених позовних вимог не заперечує. (а.с. 58) З матеріалів справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 03 червня 1986 року виданого районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Дзержинської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу на підставі рішення виконавчого комітету районної Ради народних депутатів №102/5 від 13.04.1986 [PERSON] на праві приватної власності належало 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] . (а.с. 7) Відповідно до Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] видане Дзержинським районним відділом РАЦС м. Кривого Рогу, 07 березня 1963 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що було було складено відповідний актовий запис №36. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . (а.с. 10) З вказаного слідує, що на час забудови житлового будинку та отримання права власності на 3/4 частини домоволодіння [ADDRESS] перебував у шлюбі з [PERSON] Відповідно до статті 13 КпШС України права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану. За вимогами статті 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Крім того, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу (стаття 28 КпШС України). Оскільки будинок був збудований в шлюбі, він є спільним майном подружжя, та кожному із подружжя [PERSON] та [PERSON] належить по 3/8 (3/4:2) частини домоволодіння [ADDRESS] . [INFO] народилась [PERSON] , про що Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу 13 листопада 1938 року було складено відповідний актовий запис №519, батьками [PERSON] зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується Посвідкою про народження № [NUMBER] від 13.11.1938 року.(а.с. 14) [INFO] народився [PERSON] , про що Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу 16 червня 1941 року було складено відповідний актовий запис №854, батьками [PERSON] зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується Посвідкою про народження серії [NUMBER] від 16.06.1941 року.(а.с. 12) [INFO] народилась [PERSON] , про що Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу 28 травня 1945 року було складено відповідний актовий запис №292, батьками [PERSON] зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується Посвідкою про народження серії [NUMBER] від 28.05.1945 року.(а.с. 13) Відповідно до договору дарування від 19 червня 1992 року посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Перекопською І.С. [PERSON] подарувала належну їй на підставі Свідоцтва про право власності виданого 03.07.1986 року на основі рішення Ісполкомурайсовета №102/5 від 13.04.1984 та записано в реєстрі за №241, стор. №288, запис №56478 1/4 частину домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] [PERSON] . Договір дарування у нотаріуса зареєстрований в реєстрі за № 21. (а.с. 16) Відповідно до Довідки №205671 від 12.10.2023 року виданої за підписом начальника КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» Ільченко А. та оброблювача інформаційного матеріалу [PERSON] , відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012 року 1/4 частка житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого в [ADDRESS] , зареєстрована на праві спільної часткової власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі 241-288-56478 на [PERSON] , на підставі договору дарування посвідченого 19.06.1992 Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №2-2975. (а.с. 9) [INFO] помер [PERSON] ,про що Саксаганським відділом РАЦС м. Кривого Рогу 25 грудня 1987 року було складено відповідний актовий запис №4610, що підтверджується Свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 25.12.1987 року Саксаганським відділом РАЦС. (а.с. 11) Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась у 1987 році, спірні правовідносини врегульовані ЦК УРСР, у редакції 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно зі статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 286/1988. (а.с. 195-199) Відповідно до заведеної спадкової справи №286/1988 до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори звернулись [PERSON] та [PERSON] за заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 13 серпня 1988 року нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Перекопською І.С. [PERSON] та [PERSON] отримали частину грошових вкладів та [PERSON] 1/2 частину на право власності на частину в спільному майні подружжя відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю. Відповідно до вимог ст.ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року)спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняли: [PERSON] , як дружина спадкодавця; [PERSON] , як син спадкодавця; [PERSON] , як донька спадкодавця, [PERSON] , як донька спадкодавця. Відповідно до Листа вих. №02-01-47/2-757 від 07.09.2023 року за підписом начальника Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі «Щодо реєстрації місця проживання [PERSON] », з 29.06.1982 року по 14.12.1989 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Станом на 25.12.1987 року за вище вказаною адресою були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с. 209 зворот) [INFO] померла [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області свідоцтво про 27 червня 1995 року було складено відповідний актовий запис №720, що підтверджується Свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27.06.1995 року. (а.с. 15) Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіт/спадкові договори) №33393183 від 01.03.2013 рокунаданої Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою відсутня інформація у спадковому реєстрі щодо [PERSON] . (а.с. 175) У відповідності до ст. 529 ЦК України ( в редакції 1963 року) єдиним спадкоємцем першої черги за законом була її матір [PERSON] , як матір спадкодавця, оскільки на час смерті [PERSON] в шлюбі не перебувала та дітей не мала. Після смерті [PERSON] до складу спадщини входила 1/4 частина домоволодіння, яка їй була подарована 19 червня 1992 року [PERSON] , та 3/32 частина спірного домоволодіння, яку вона отримала у спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , проте на зазначену частку вона свідоцтва про право на спадщину не отримала. Таким чином після смерті [PERSON] , належну їй 1/4 та 3/32 частину домоволодіння [ADDRESS] прийняла її матір [PERSON] , оскільки фактично прийняла спадщину, управляла частиною домоволодіння, утримувала та робила в ньому ремонти. [PERSON] була зареєстрована та проживала у вказаному домоволодіння, що підтверджується домовою книгою. (а.с. 25-27) [INFO] померла [PERSON] ,про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 04 лютого 2000 року зроблено запис №145, що підтверджується Свідоцтво про смерть [NUMBER] від 04.02.2000 року. (а.с. 19) У відповідності до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкоємцями першої черги за законом були: [PERSON] , як син спадкодавця та [PERSON] , як донька спадкодавця. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в Третій криворізький державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справ №210. (а.с. 168-175) 11 травня 2000 року до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] з заявою №236 про прийняття спадщини яка залишилась після смерті [PERSON] (а.с. 168) 01 березня 2013 року до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] з заявою №117 про прийняття спадщини яка залишилась після смерті [PERSON] , посилаючись на прийняття спадщини фактично (а.с. 169) Відповідно до Довідки від 27.02.2013 року виданої за підписом голови вуличного комітету №11 міста Кривий Ріг, [PERSON] проживає та знаходиться на реєстраційному обліку в будинку [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] [INFO] постійно проживав у вказаному житловому будинку та здійснював догляд за присадибною ділянкою, проводив технічні ремонті роботи в будинку, змінив на ділянці огорожу. (а.с. 173 зворот) Відповідно до Листа вих. №02-01-47/2-747 від 05.09.2023 року за підписом начальника Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі «Щодо реєстрації місця проживання [PERSON] », з 29.06.1982 року по 15.11.2007 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Станом на 03.02.2000 року за вище вказаною адресою були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 208 зворот) Свідоцтв про право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] нотаріусом не видавились. Оскільки при спадкуванні за законом частки спадкоємців є рівними (ч.1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року) то спадкова майно ділиться в рівних частках. На момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично була власником 26/32 частини домоволодіння, з яких 3/8 частини, як спільне майно подружжя (на яке право власності не оформлено та не видане), 3/32 частини, як спадщина після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] (свідоцтво про право на спадщину не отримане), а також 1/4 +3/32 частини домоволодіння після смерті доньки [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про право на спадщину не отримане). Таким чином кожен із спадкоємців [PERSON] [PERSON] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , отримали у спадщину по 13/32 (26/32:2) частині кожен. 27 грудня 1964 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу було складено відповідний актовий запис №1175, після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 27.12.1964 року. (а.с. 18) Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00026327363 від 13.05.2020 року, [INFO] народився [PERSON] , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 07 квітня 1966 року складено актовий запис №808. Батьками [PERSON] зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с. 182-183) [INFO] народився [PERSON] , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 22 січня 1974 року складено відповідний актовий запис №192. Батьками [PERSON] зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно 18.01.2020 року. (а.с. 22) [INFO] помер [PERSON] , про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 07 серпня 2019 року складено відповідний актовий запис №1187, що підтверджується Свідоцтво про смерть [NUMBER] від 07.08.2019 року. (а.с. 20) 03 вересня 2019 року [PERSON] звернулась з заявою до приватного нотаріуса Русавської Т.В. про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с. 148) 01 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Русавської Т.В. з заявою про відмову від належної їй частки спадкового майна за законом на користь іншого спадкоємця за законом, дружини померлого [PERSON] . (а.с. 160) 21 січня 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Січкар Б.В. з заявою про відмову від належної їй частки спадкового майна за законом на користь іншого спадкоємця за законом, дружини померлого [PERSON] . (а.с. 176) 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.В. видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 190) Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Матеріали справи свідчать про те, що померла [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] у спадковому будинку на час відкриття спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною другою статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи установлено, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] була позивач за первісним позовом [PERSON] . Відповідно до Постанови приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Русавською Т.В. від 03 вересня 2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав, в зв`язку з тим, що склад спадкового майна згідно п. 4.14, 4.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не можливо визначити. (а.с. 239) 02 грудня 2022 року померла [PERSON] , про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області 14 грудня 2022 року складено відповідний актовий запис №880, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.12.2022 року. (а.с. 21) 23 січня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Русавської Т.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті його тітки [PERSON] . (а.с. 115) 16 листопада 2021 року [PERSON] було складено заповіт яким усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що буде належати їй га день смерті та на що вона законом буде мати право, заповіла [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Криворізької міського нотаріального округу Перекопською І.С. та зареєстрований в реєстрі за №946. (а.с. 128) Згідно із положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 25 вересня 2023 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] майно [PERSON] . (а.с. 141) Відповідно до Постанови приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Русавською Т.В. від 25 вересня 2023 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті його тітки [PERSON] , яка померла02 [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав, в зв`язку з тим, що склад спадкового майна згідно п. 4.14, 4.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не можливо визначити. (а.с. 147) В положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, а також враховуючи те, що сторонами надано суду докази в обґрунтування та підтвердження заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved