Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області із позовною\~ заявою до Немирівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи її тим, що вона народилась [INFO] в с. Мухівці колишнього Немирівського району, де і проживає по сьогоднішній день. [INFO] в м. Немирові, у віці 81 рік, помирає її бабуся - [PERSON] , 1939 року народження, яка була зареєстрована та постійно проживала в с. Мухівці Немирівського району. 25 червня 1998 року покійна підписала заповітне розпорядження, відповідно до змісту якого все своє майно у разі своєї смерті, вона заповіла позивачу. В цей же день даний заповіт було посвідчено посадовою особою Муховецької сільської ради Немирівського району. Позивач, у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, повністю прийняла спадщину після її смерті так як проживала разом з нею одному житловому будинку, про що свідчить відповідна довідка із виконкому Муховецької сільської ради Немирівського району. У її бабусі був батько - [PERSON] , 1920 року народження, який помер ще [INFO] у віці [INFO] в с. Мухівці Немирівського району. [PERSON] у відповідності до вимог ст.ст. 529, 549 старого ЦК України, 1963 року, також повністю прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , так як вступила в управління спадковим майном, проживаючи разом з ним в одному житловому будинку в с. Мухівці Немирівського району. Як виявилось лише зараз після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельного паю, який розміщений на території колишньої Муховецької сільської ради Немирівського району. На відповідний запит позивач отримала архівну копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 099242. Із наявними у позивача документами вона звернулася до державної нотаріальної контори, де їй було повідомлено про те, що відсутність у неї оригіналу Державного акту унеможливить видачу свідоцтв про право на спадщину у будь-якому разі. Таким чином, позивач змушена звернутись із даною заявою до суду. Виклад позиції відповідача. Представник відповідача Немирівської міської ради відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 24.05.2024 року. Заяви, клопотання позива, відповідача. Від представника відповідача Немирівської міської ради 09.07.2024 року на адресу суду надійшла заява про справи без його участі, просить прийняти рішення на власний розсуд. 29.07.2024 року від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява, у якій остання просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24.05.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 29.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.07.2007 року. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: « [PERSON] », дружини: « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8) [PERSON] народилася [INFO] в с. Мухівці, Немирівського району Вінницької області. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). [PERSON] померла [INFO] в м. Немирів, Немирівського району Вінницької області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9-10). Як вбачається із заповіту від 25 червня 1998 року та посвідченого секретарем виконкому Муховецької сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те на що я за законом матиму право заповідаю [PERSON] » (а.с.11). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 15 травня 2024 року № 00045020910, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 27 липня 1969 року виконавчим комітетом Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області зроблено актовий запис № 8 (а.с.12) Відповідно до довідки, виданої виконкомом Муховецької сільської ради Немирівського району від 10.02.2021 року № 103, після смерті [PERSON] , 1939 року народження, яка померла [INFO] та постійно проживала та постійно проживала та була зареєстрована в с. Мухівці Немирівського району, залишилося спадкове майно. Спадкоємцем згідно залишеного заповіту являється її онука [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] так як проживала разом з нею в одному житловому будинку. Інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині не має (а.с.14). [PERSON] помер [INFO] в с. Мухівці, Немирівського району Вінницької області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.15) Як вбачається із відповіді ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 26.03.2024 року № 389/14-24, відповідно до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян на території Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області на підставі розпорядження Немирівської райдержадміністрації від 21.03.2003 року № 82 на ім`я [PERSON] був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 099424 від 19.08.2003 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 325, на земельну ділянку площею 2,1397 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області. Відповідно до картографічних матеріалів та даних Державного земельного кадастру при винесенні відомостей до державного земельного кадастру про земельну ділянку, передану у власність гр. [PERSON] , присвоєний кадастровий номер 0523085800:02:001:0693 (а.с.16). Відповідно до архівної копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 099424, [PERSON] належить земельна ділянка площею 2.1397 га у межах згідно з планом, що розташована на території Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с.17). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно ч. 1\~статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як передбачено\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Європейський суд з прав людини в своїх рішення «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991 року, «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року, сформував позицію, про те, що держава під час виконання своїх функцій, щодо захисту права власності має дотримуватись принципу правомірних або законних очікувань громадян, а також утримуватись від необґрунтованого пасивного втручання у разі якщо такі очікування на оформлення права власності за особою підтвердженні будь-якими засобами, передбаченими національним законодавством. Висновки суду З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судом не здійснюється. На підставі\~вище викладеного,\~

Outcome: approved