Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Решетар В.В. пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 серпня 2020 року. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 20 серпня 2020 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу дітей у них немає. За останній період у позивачки з відповідачем виникали постійні конфлікти та сварки і вони більше року живуть окремо. Позивачка вважає, що шлюб розпався, так як немає подружнього життя, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Між сторонами немає почуттів любові та поваги і очевидним є стійкий розлад подружніх стосунків. Позивачка намагалася зберегти шлюбні стосунки, однак позитивних результатів це не дало і вона дійшла висновку, що розірвання шлюбу - це єдиний вихід для них з відповідачем побудувати окремо нове життя. За наведених обставин вважає, що їхній із відповідачем шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, бо сім`я фактично розпалася. Вона намагалася розірвати шлюб через органи ДРАЦСу, але відповідач відмовився надати згоду, у зв`язку із чим вона змушена звернутися із даним позовом до суду та просить шлюб розірвати. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 28 лютого 2024 року, яке неодноразово було відкладено, востаннє на 09 вересня 2024 року. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Решетар В. В. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх із позивачкою відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Із копії паспорта та свідоцтва про шлюб видно, що сторони зареєстрували шлюб 20 серпня 2020 року, від якого неповнолітніх дітей не мають (а. с. 4, 5, 8, 9). Із заяви по суті справи відомо, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть (а. с. 1-3). Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю, необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 1211,20 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 13).

Outcome: approved