Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника Павчука С.І. , звернувся до суду з позовною заявою до Юрковецької об`єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Спадкоємцями вказаного майна за законом є його дружина (Позивач) - [PERSON] , [INFO] , та його діти: донька - [PERSON] [INFO] та син - [PERSON] [INFO] , які на спадщину не претендують написавши заяви про відмову від спадщини. Дружина покійного [PERSON] , [INFO] , позивачка по справі, яка спадщину після смерті чоловіка прийняла, користується всім спадковим майном та з метою її оформлення звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за спадкодавцем [PERSON] . Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивачка змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивачка [PERSON] та її представник Павчук С.І. , будучи своєчасно та належним чином повідомленими про розгляд справи, в підготовче засідання не з`явилися, попередньо надали суду заяву, в якій просили спір по суті розглянути в їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача - Юрковецької об`єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не проводилася. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Врахувавши заяви сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Заставна Чернівецького району Чернівецької області помер садкодавець [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05.12.2023. Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання, а саме в [ADDRESS] , відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами і будівлями, розташований за зазначеною адресою. Вказане вбачається із довідки Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області старостинського округу №1 с. Баламутівка №348 від 10.06.2024. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіту щодо свого майна на випадок смерті не вчиняв, спадкоємцями його майна за законом є дружина (Позивач) - [PERSON] , [INFO] , та його діти: донька - [PERSON] [INFO] та син - [PERSON] [INFO] . Батьки [PERSON] - померли, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 18.04.2024 - матері [PERSON] , та свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 08.04.2003 - батька [PERSON] . Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Батьки спадкодавця [PERSON] померли. В свою чергу, позивач, дружина покійного, [PERSON] , 1950 р.н., вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із ним в одному будинку. Крім того, вона у шестимісячний термін після смерті спадкодавця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу №40/2024. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом у вигляді спірного житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачкою не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на житловий будинок. Наведене підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №76028328 від 29.02.2024 та постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.06.2024. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] , належав і рахується за померлим [PERSON] , що підтверджується копією облікової картки по господарського обліку на 2021-2025 роки номер об`єкту по господарського обліку №010403 та довідками Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області старостинського округу №1 с. Баламутівка від 10.06.2024 № 348 та витягом з погосподарської книги №9 від 10.06.2024 № 349. В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивач [PERSON] , як спадкоємиць майна померлого [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , будівництво яких здійснено до 1992 року, згідно довідки - характеристики об`єкта нерухомого майна від 26.06.2024 №191 його вартість становить 191953 (сто дев`яносто одна тисяча дев`ятсот п`ятдесять три ) гривні. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved