Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Чинадіївської селищної ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що 28.09.2019 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29.11.2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 17.11.2020 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина. Фактично з лютого 2020 року [PERSON] самоусунувся від виконання обов`язків відносно сина [PERSON] , не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, його навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, батько залишив дитину і не спілкується зі своїм сином. Відповідач також не сплачує аліменти на утримання сина. На даний час, дитина знаходиться на повному вихованні та утримання матері, яка повністю його забезпечує. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Туряниця М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23.01.2020 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2020 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.10.2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-9). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після чого відповідачу [PERSON] повернуто дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 10). Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №63775960/4 від 28.03.2024 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 28.03.2024 року складає 76501,50 гривень (а.с. 18). Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування Чинадіївської селищної ради №02-21/851 від 05.07.2024 року Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с. 50-51). Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. \~ \~ \~ \~Частинами 7-10 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Також суд звертає увагу на Закон України «Про охорону дитинства», який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Так, зі статті 11\~Закону України\~Про охорону\~дитинства вбачається, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст.12 даного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч.1 п.2 ст.164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] участі у вихованні свого сина не приймає, матеріально не утримує і взагалі його життям та здоров`ям не цікавиться, в зв`язку з чим позов слід задоволити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved