Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

05.02.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ СПЛІТ (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 703 829 грн. 27 коп. Позов обґрунтований тим, що 23.10.2021р. між Акціонерним товариством КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК (далі - Креді Агріколь Банк) та відповідачем (позичальником) було укладено кредитний договір № 1/4215918, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 499 999 грн. 00 коп. строком на 72 місяці, - з 23.10.2021р. до 22.10.2027р. (включно). Позичальник за договором зобов`язався сплачувати платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту. Кредит надавався позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на його рахунок № [NUMBER] . Позичальник зобов`язався сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 15.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 1.15% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Також сторони погодили, що підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. Позивач також посилався на те, що всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в ПАТ КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК та на умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті Банку www.creditagricole.ua. Він же зазначав про те, що відповідно до п.2.1 Кредитного договору, з метою обслуговування кредиту Креді Агріколь Банк зобов`язався відкрити позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в банку, а позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в день повернення кредиту. Відповідно до умов Кредитного договору, підписанням Договору позичальник також підтвердив, що він у письмовій формі і повному обсязі отримав від банку інформацію, визначену ЗУ Про споживче кредитування та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання. У п. 2.6 кредитного договору, його сторони також погодили право банку у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною. У такому випадку банк протягом 10 робочих днів зобов`язався повідомити позичальника про такий факт у один із способів (поштове відправлення, текстове, голосове та інші способи). За умовами кредитного договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісіями (у разі їх наявності) згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених ЗУ Про споживче кредитування, та у разі порушення позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.3-2.2.9 правил, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеної в п. 1.1 Кредитного договору, за кожний випадок порушення. Відповідно до п.п. 4.7 кредитного договору, сторони домовились збільшити строк позовної давності за вимогами, що випливають з договору, та встановити його тривалістю 10 років. Шляхом підписання договору позичальник підтвердив, що він в день укладення договору особисто отримав свій примірник договору, умови договору йому зрозумілі, з Правилами і Тарифами Банку, що є чинним на дату укладення Договору і розміщені на Офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку ознайомлений, приймає та погоджується.; йому до укладання Договору Банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг. 29.08.2023 року між АТ Креді Агріколь Банк та ТОВ ГЛОБАЛ СПЛІТ, укладено договір № 4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором № 1/4215918 від 23.10.2021р. Відповідно до п. 2.1. Договору № 4-2023 від 29.08.2023р., у відповідності до умов договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені договором. Про що 15.09.2023р. Креді Агріколь Банк направив відповідачу повідомлення. Однак, станом на 26.01.2024р. відповідач зобов`язання за договором не виконав, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість за кредитним договором № 1/4215918 від 23.10.2021р. в загальному розмірі 703 829 грн. 27 коп., яка складається з: - рахунку строкової заборгованості у розмірі 390 240 грн. 81 коп. - рахунку простроченої заборгованості у розмірі 91 279 грн. 95 коп.; - рахунку нарахованих відсотків у розмірі 4 614 грн. 57 коп.; - рахунку прострочених відсотків у розмірі 108 444 грн. 13 коп.; - рахунку комісії у розмірі 5 749 грн. 99 коп.; - рахунку простроченої комісії у розмірі 103 499 грн. 82 коп. Оскільки виникла заборгованість у зазначеному розмірі добровільно відповідачем не погашена, позивач, посилаючись на ст.ст. 512, 525, 610, 612, 629, 1048,1054 ЦК України, просив стягнути її з відповідача на свою користь. 11.07.2024р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якій позов визнав частково, в частині тіла кредиту, однак не визнав нараховані відсотки та комісії, вказавши, що йому взагалі не зрозуміло яким чином вони нараховані. У цій же заяві зазначив, що 23.10.2021р. між ним та Креді Агріколь Банк було укладено кредитний договір № №1/4215918, відповідно до якого йому було надано кредит в сумі 499 999 грн. строком на 72 місяці, який він використав для розвитку тваринництва на території Врадіївської громади Первомайського району Миколаївської області. За вказаним кредитним договором ним були здійснено регулярні місячні платежі з листопада 2021р. по лютий 2022р. включно. Однак, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. на території України було введено воєнний стан, що вплинуло як на економічну ситуацію в країні, так і на його господарство, яке не давало будь-якого прибутку. Через деякий час після введення воєнного стану від працівників Креді Агріколь Банк йому надходили повідомлення, у яких роз`яснювалося, що на період дії воєнного стану відсотки за позикою нараховуватися не будуть. При цьому повідомлення про те, що відбулося відступлення прав вимоги за вказаним вище договором до ТОВ Глобал Спліт, він не отримував та про вказане йому стало відомо з тексту позовної заяви. Посилався на те, що відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 05.08.2024р. представник позивача [PERSON] подав відповідь на відзив у якій вказував, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. на території України було введено воєнний стан. Пунктом 18 прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Однак на час дії воєнного стану законодавство України не передбачає скасування нарахування відсотків та комісій за користування кредитними коштами. Вказував, що позивач не здійснював жодних нарахувань по ст. 625 ЦК України за кредитним договором № 1/4215918. 13.09.2024р. представник позивача [PERSON] надав суду додаткові пояснення у справі, у яких окрім обставин та заперечень аналогічним у відповіді на відзив, додатково зазначив, що у п. 1.4. ст. 1 Кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати банку процентну винагороду щомісячно, в розмірі 15% річних, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно у розмірі 1,15% від суми кредиту зазначеної у п. 1.1 Договору. Підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів, тощо. Згідно з Законом України Про споживче кредитування до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022р. у справі № 496/3134/19 щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахунково-касове обслуговування. А також те, що 06.11.2023р. Верховий Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо банк у кредитному договорі зазначив та надав докази наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які надаються позивачу та за яку встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитує законною. Укладаючи кредитний договір позичальник погодився з умовами зазначеного договору та зобов`язався їх виконувати належним чином. Тому позивач вважає законним нарахування банком комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка включається до загальних втрат за споживчим кредитом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання 13.09.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Водночас, 10.09.2024р. звернувся на адресу суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги повністю підтримав. Відповідач в судове засідання 13.09.2024р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток з прикріпленими до них файлами одержувачу [PERSON] в його електронний кабінет. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Водночас, 11.07.2024р. звернувся на адресу суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази, судом встановлено таке. 20.10.2021р. [PERSON] звернувся до АТ Креді Агріколь Банк із заявою-анкетою № 0100325-20102021-002 від 20.10.2021р. на отримання готівкового кредиту Свобода у сумі 499 999.00, у валюті гривні, у безготівковій формі, на строк 72 місяці, під 15% річних та 1.15% комісійної винагороди, з графіком платежів - ануїтет, а також підписав паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому зазначено, що умови Договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо, та що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною до укладення кредитного договору та видачі кредиту споживачу. 23.10.2021р. між АТ Креді Агріколь Банк та [PERSON] укладено кредитний договір №1/4215918 (далі - кредитний договір), за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 499 999 грн. 00 коп. строком на 72 місяці, - з 23.10.2021р. до 22.10.2027р. (включно), а позичальник зобов`язався сплачувати платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту. Кредит надається на споживчі потреби, шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] (п.п. 1.1 та 1.2 розд. 1 кредитного договору). Позичальник зобов`язаний сплачувати банку: 1) процентну винагороду щомісячно у розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; 2) комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,15% від суми кредиту зазначеної у п. 1.1 договору. Підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів, тощо (п. 1.4 розд. 1 кредитного договору). У п. 1.5 розд. 1 кредитного договору зазначено, що всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК та на умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті Банку www.creditagricole.ua. Правила застосовуються у тій частині, яка не суперечить положенням договору. В розділі 2 кредитного договору сторони визначили порядок погашення заборгованості, інші положення договору, зокрема, що з метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в банку. Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти, комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів та комісії день повернення кредиту. Підписанням Договору позичальник також підтвердив, що він у письмовій формі і повному обсязі отримав від банку інформацію, визначену ЗУ Про споживче кредитування та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання (п. 2.3 розд. 2 кредитного договору). У п. 2.6 розд. 2 кредитного договору, сторони також погодили право банку у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною. У такому випадку банк протягом 10 робочих днів зобов`язався повідомити позичальника про такий факт у один із способів (поштове відправлення, текстове, голосове та інші способи). У разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісіями (у разі їх наявності) згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених ЗУ Про споживче кредитування, та у разі порушення позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.3-2.2.9 правил, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеної в п. 1.1 Кредитного договору, за кожний випадок порушення (п.п. 3.1 та 3.2 розд. 3 кредитного договору). Відповідно до п.п. 4.7 кредитного договору, сторони домовились збільшити строк позовної давності за вимогами, що випливають з договору, та встановити його тривалістю 10 років. Сторони також погодили право позичальника протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання позичальником грошових коштів, про що останній повинен повідомити банк у письмовій формі до закінчення вказаного строку (п. 5.1 розд. 5 кредитного договору). Шляхом підписання договору позичальник підтвердив, що він в день укладення договору особисто отримав свій примірник договору, умови договору йому зрозумілі, з Правилами і Тарифами Банку, що є чинним на дату укладення Договору і розміщені на Офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; йому до укладання Договору Банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (п. 5.5 розд. 5 кредитного договору). 23.10.2021р. позичальник підписав також Пам`ятку клієнта за кредитним договором № 1/4215918 від 23.10.2021р. у якій наведено приклад заповнення платіжного документа при погашенні кредиту через відділення інших банків. Додатком № 1 до кредитного договору № 1/4215918 від 23.10.2021р. є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет), підписана позичальником [PERSON] , у якому визначено період вчинення щомісячних платежів - з 23.11.2021р. по 22.10.2027р., чисту суму кредиту (суму за розрахунковий період), усього, як 1 175 298 грн. 09 коп.; суму кредиту за договором, усього, як 499 999 грн. 00 коп.; проценти за користування кредитом, усього, як 261 219 грн. 81 коп.; комісію за обслуговування кредитної заборгованості (інші послуги банку), усього, як 413 999 грн. 20 коп.; реальну річну процентну ставку як 36,39; загальну вартість кредиту як 1 175 298 грн. 09 коп. Згідно з меморіальним ордером № 39586705-1 від 23.10.2021р. отримувачу [PERSON] банком платника АТ Креді Агріколь Банк на рахунок № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 499 999 грн. 00 коп. Призначення платежу - надання кредиту згідно кредитного договору № 1/4215918 від 23.10.2021р. З наданих банком виписки з рахунку № [NUMBER] (довгостроковий кредит на поточні потреби ФО) за період з 23.10.2021р. по 15.09.2023р.; виписки з рахунку № [NUMBER] (прострочені кредити на поточні потреби ФО) за період з 23.10.2021р. по 15.09.2023р., виписки з рахунку № [NUMBER] (прострочені % за кредитом на поточні потреби) за період з 23.10.2021р. по 15.09.2023р., виписки з рахунку № [NUMBER] (прострочені комісії за кредитами) за період з 23.10.2021р. по 15.09.2023р., виписки з рахунку № [NUMBER] (єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості в банку згідно розд. 2 кредитного договору) за період з 23.10.2021р. по 15.09.2023р., виписки з рахунку № [NUMBER] (нараховані комісії за кредитами) за період з 23.10.2021р. по 15.09.2023р., виписки з рахунку № [NUMBER] (нараховані % за кредитом на пот.потреби ФО) за період з 23.10.2021р. по 15.09.2023р., вбачається, що 23.10.2021р. о 12:03:55 відбулася операція щодо надання позичальнику [PERSON] кредиту згідно кредитного договору № 1/4215918 від 23.10.2021р. та, що у період з 23.11.2021р. по 23.02.2022р. відповідачем були вчинені проплати на погашення кредиту, а саме: - в рахунок погашення строкової заборгованості - в загальній сумі 14 101 грн. 36 коп.; - в рахунок погашення простроченої заборгованості - в загальній сумі 4 376 грн. 88 коп.; - в рахунок погашення нарахованих відсотків - в загальній сумі 18 476 грн. 19 коп.; - в рахунок прострочених відсотків - в загальній сумі 6 195 грн. 61 коп.; - в рахунок погашення комісії - в загальній сумі 17 249 грн. 97 коп.; -в рахунок погашення простроченої комісії - в загальній сумі 5 749 грн. 99 коп., а також відбулося: - списання за рахунок резервів заборгованості по кредитному договору згідно договору продажу (відступлення прав вимоги) № 4-2023 від 15.09.2022р. наступних сум: 390 240 грн. 81 коп. - по рахунку № [NUMBER] (довгостроковий кредит на поточні потреби ФО); 44 123 грн. 39 коп. по рахунку № [NUMBER] (прострочені кредити на поточні потреби ФО); 33 199 грн. 22 коп. по рахунку № [NUMBER] (прострочені % за кредитом на поточні потреби); 30 275 грн. 01 коп. та 73 224 грн. 81 коп. по рахунку № [NUMBER] (прострочені комісії за кредитами); 5 749 грн. 99 коп. по рахунку № [NUMBER] (нараховані комісії за кредитами); 4 614 грн. 57 коп. № [NUMBER] (нараховані % за кредитом на пот.потреби ФО); - зарахування суми продажу по кредитному договору № 1/4215918 від 23.10.2021р.: 47 156 грн. 56 коп. по рахунку № [NUMBER] (прострочені кредити на поточні потреби ФО); 75 244 грн. 91 коп. по рахунку № [NUMBER] (прострочені % за кредитом на поточні потреби). 29.08.2023р. між АТ Креді Агріколь Банк та ТОВ Глобал Спліт укладено договір відступлення права вимоги № 4-2023, відповідно до умов якого АТ Креді Агріколь Банк передає (відступає) ТОВ Глобал Спліт, а останнє приймає права вимоги до боржників, за кредитними договорами, та сплачує АТ Креді Агріколь Банк грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору (далі - договір № 4-2023). У розділі 12 договору № 4-2023 наведено перелік додатків до нього: додаток № 1 - Форма реєстру прав вимоги; додаток № 2 - Перелік документів на підтвердження Права вимоги; додаток № 3 - Форма повідомлення Боржника; додаток № 4 - Перелік інформації (реквізитів) до Реєстру прав вимоги; додаток № 5 - Форма Акту приймання-передачі розширеного реєстру прав вимоги щодо кредитних договорів; додаток № 6 - Форма розрахунку заборгованості боржника, які додані позивачем до позовної заяви. Згідно додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29.08.2023р. (реєстр прав вимог № 1) від 15.09.2023р. первісний кредитор відступив новому кредитору наступні права до наступних боржників, в тому числі під порядковим номером 715 - до боржника [PERSON] , податковий номер [NUMBER] , номер кредитного договору - 1/4215918, дата кредитного договору - 23.10.2021р.; загальна заборгованість (тіло, проценти, комісія) - 703 829 грн. 27 коп. Вказаний реєстр прав вимоги підписаний сторонами договору про відступлення прав вимоги. Згідно платіжних інструкцій № 150 від 18.09.2023р. та № 4884 від 18.09.2023р. ТОВ Глобал Спліт сплачено на користь АТ Креді Агріколь Банк в рахунок оплати за відступлення права вимоги по договору № 4-2023 від 29.08.2023р. кошти в сумі 12 944 500 грн. 00 коп. та 125 610 грн. 10 коп. В матеріалах справи наявне повідомлення від 15.09.2023р. направлене АТ Креді Агріколь Банк на адресу [PERSON] повідомлення, в якому зазначено, що 29.08.2023р. між АТ Креді Агріколь Банк та ТОВ Глобал Спліт був укладений договір про відступлення права вимоги № 4-2023, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором 1/4215918 від 23.10.2021р., та [PERSON] повідомлено про необхідність перерахувати кошти в розмірі 703 829 грн. 27 коп., що відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитним договором зі сплати залишку заборгованості за кредитом (тіло кредиту), нарахованих процентів за користування кредитом та комісії, на користь нового кредитора. Згідно розрахунку заборгованості перед АТ КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК станом на 15.09.2023р. заборгованість [PERSON] перед банком становить: 703 829 грн. 27 коп., яка складається з: рахунку строкової заборгованості у розмірі 390 240 грн. 81 коп.; рахунку простроченої заборгованості у розмірі 91 279 грн. 95 коп.; рахунку нарахованих відсотків у розмірі 4 614 грн. 57 коп.; рахунку прострочених відсотків у розмірі 108 444 грн. 13 коп.; рахунку комісії у розмірі 5 749 грн. 99 коп.; рахунку простроченої комісії у розмірі 103 499 грн. 82 коп. Доказів які б спростовували надані позивачем розрахунками заборгованості за договором, і доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ним відповідачем суду не надано. Щодо обґрунтованості позовних вимог з огляду на приписи чинного законодавства в сфері кредитних правовідносин слід зазначити таке. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому ст.ст. 76-80 та 82 ЦПК України визначено поняття доказів, їх належності, допустимості, достатності та достовірності, а також підстави звільнення від доказування. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин між сторонами) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 10.06.2017р. набув чинності Закон України Про споживче кредитування № 1734-УІІІ (далі - Закон № 1734-УІІІ), у зв`язку із чим у Законі України Про захист прав споживачів (далі - Закон № 1023-ХІІ) текст ст. 11 викладено в такій редакції: Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України Про споживче кредитування. Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону № 1023-ХІІ з набуття чинності Закону № 1734-УІІІ залишилися незмінними. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 1734-УІІІ загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону № 1734-УІІІ до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон № 1734-УІІІ передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону № 1734-УІІІ Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017р. № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007р. № 168 Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону№ 1734-УІІІ та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон № 1734-УІІІ розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 1734-УІІІ після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону № 1734-УІІІ умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом № 1734-УІІІ щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону № 1734-УІІІ. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022р. у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022р. у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України Про споживче кредитування. Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону № 1734-УІІІ. Зі змісту кредитного договору вбачається, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.4.2 щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону № 1734-УІІІ. Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав та не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.09.2022р. у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08.02.2023р. у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2022р. у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Ці висновки узгоджуються також з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023р. у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22). З урахуванням викладеного, оскільки у кредитного договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту та позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у частині стягнення нарахованої та простроченої комісії, у розмірах 5 749 грн. 99 коп. та 103 499 грн. 82 коп., відповідно. Тож, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення строкової та простроченої заборгованості по кредиту, а також нарахованих та прострочених відсотків за ним. При визначенні суми заборгованості щодо цих платежів, суд вважає доцільним зазначити наступне. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача строкової заборгованості в сумі 390 240 грн. 81 коп. та простроченої заборгованості в сумі 91 279 грн. 95 коп. з законними та обґрунтованим, а відтак підлягають задоволенню. Як вбачається з наданих банком розрахунку станом на 15.09.2023р. та виписок за період з 23.10.2021р. по 15.09.2023р., відповідачем у вказаний період були вчинені проплати на погашення кредиту, зокрема у сумі 17 249 грн. 97 коп., які банком були зараховані на погашення нарахованої комісії, та у сумі 5 749 грн. 99 коп., які були зараховані банком на погашення простроченої комісії (на рахунок № [NUMBER] (єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості в банку згідно розд. 2 кредитного договору). Всього в сумі 22 999 грн. 96 коп. З огляду на вищевикладене кошти, які були зараховані банком на погашення вказаних платежів, підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов`язань в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України. Так, ст. 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Отже, з урахуванням умов кредитного договору, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за комісією підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за основною сумою заборгованості за кредитом. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача прострочених відсотків в сумі 108 444 грн. 13 коп. підлягають частковому задоволенню в сумі 85 444 грн. 17 коп., оскільки кошти які були спрямовані на сплату заборгованості за кредитним договором (комісії в сумі 22 999 грн. 96 коп.) мають бути зараховані в рахунок погашення прострочених відсотків. Позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих відсотків в сумі 4 614 грн. 57 коп. є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню. Також слід зазначити, що надання позивачем Паспорту споживчого кредиту, не має правового значення для вирішення цих позовних вимог, оскільки паспорт споживчого кредиту є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 23.05.2022р. у справі № 393/126/20. Також суд звертає увагу, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що АТ Креді Агріколь Банк та відповідач, уклавши у 2021р. кредитний договір, передбачили сплату відповідачем відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач, отримавши кредитні кошти, своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав, не погасив заборгованість за кредитом та заборгованість за відсотками за користування кредитом. Оскільки відповідач у добровільному порядку належним чином не виконала в своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів, він повинен їх відшкодувати у примусовому порядку. Посилання відповідача на те, що сума процентів підлягає списанню кредитодавцем відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, є хибним. Вказаний пункт не передбачає звільнення позичальників від обов`язку сплати відсотки за користування кредитними коштами, а стосується звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Позивач не заявляв вимог щодо стягнення з відповідача боргу з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України, а також щодо стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, посилання відповідача на те, що до позовних вимог слід застосувати п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є безпідставним. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 10 557 грн. 44 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 8 572 грн. 64 коп. (81,20%) судового збору. Судовий збір в сумі 1 984 грн. 80 коп. покладається на позивача

Outcome: partial