Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ Свою\~заяву обґрунтовує\~наступним: між сторонами по справі 07.09.2017 року було укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . 19.01.2024 року рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 216/1782/23 шлюб між сторонами було розірвано. На сьогоднішній час у зв`язку з війною, позивачка з сином не перебуває в Україні, має тимчасовий захист у Республіці Німеччина і тимчасово проживає за адресою: [ADDRESS] , куди заїхала [INFO] , та зареєстрована з сином у даному місці з 05.12.2023 року. Між сторонами була усна домовленість про матеріальну підтримку дитини. Позивачка підтверджує, що відповідач деякі гроші на утримання дитини надсилає, але не у тому розмірі та не постійно, як того потребують потреби дитини, оскільки дитина росте, розвивається, їй необхідно купувати певні речі для розвитку, купувати новий одяг, ліки, оплачувати садочок. Позивачка живе з дитиною на соціальну допомогу, що дає Німеччина біженцям. Вважає, що таким чином відповідач не виконує належним чином свої батьківські зобов`язання перед родиною, ухиляється від участі в матеріальному забезпеченні малолітньої дитини, при тому, що відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, працює в 129 бригада ТРО, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати аліменти у розмірі 1/ 4 частини від його заробітку.? Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1 / 4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини. Стягнути з відповідача на її користь витрати на надану професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання 16.09.2024 року не з`явилися, представником позивача було подано заяву про розгляд справи за відсутністю сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 16.09.2024 року надав суду пояснення по справі, просив суд задовольнити позовні вимоги позивача частково, з урахуванням обставин, які зазначені у поданому запереченні, просив суд слухати справу без застосування технічного запису, про що додатково подав заяву. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між сторонами по справі 07.09.2017 року було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво від 07 вересня 2017 року, видане Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, та зроблено актовий запис№742. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від: 21 листопада 2017 року, видане Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 19.01.2024 року рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 216/1782/23 шлюб між сторонами було розірвано. \~ \~ \~ \~ На сьогоднішній час у зв`язку з війною, позивачка з сином не перебуває в Україні, має тимчасовий захист у Республіці Німеччина і тимчасово проживає за адресою: [ADDRESS] , куди заїхала [INFO] , а зареєстрована з сином у даному місці з 05.12.2023 року, що підтверджується копіями закордонних паспортів позивачки та дитини. Між сторонами була усна домовленість про матеріальну підтримку дитини. Позивачка підтверджує, що відповідач деякі гроші на утримання дитини надсилає, але не у тому розмірі та не постійно, як того потребують потреби дитини, оскільки дитина росте, розвивається, їй необхідно купувати певні речі для розвитку, купувати новий одяг, ліки, оплачувати садочок. Позивачка живе з дитиною на соціальну допомогу, що дає Німеччина біженцям. Вважає, що таким чином відповідач не виконує належним чином свої батьківські зобов`язання перед родиною, ухиляється від участі в матеріальному забезпеченні малолітньої дитини, при тому, що відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, працює в 129 бригада ТРО, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати аліменти у розмірі 1/ 4 частини від його заробітку.? При цьому, відповідач [PERSON] у своїх запереченнях, фактично не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, однак просить суд стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини з огляду на те, що у нього на утриманні перебуває син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією довідки з відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 22.02.2024р. № 2802 та копією свідоцтва про народження. Про сина відповідач піклується сам, оскільки його мати померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, а дитина неповнолітня ще навчається, тому немає жодних інших доходів. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч.1ст. 8\~Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ч. 8 ст.\~7, ч. 2 ст.\~150, ст.\~180 СК України, ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1, 2 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ\~(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ Відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 20.02.2024 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них\~та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити частково, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] ,\~ слід стягувати щомісячно в розмірі 1 / 6 частини зі всіх видів доходу відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат по справі, то суд зазначає наступне. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 1211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, \~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30\~Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачкою [PERSON] витрат на професійну правову допомогу адвоката, позивачкою надано договір про надання правничої допомоги № 30 від 30.12.2023 року, акт надання правничої допомоги № 30 до договору, детальний опис надання послуг, у якому зазначено: консультації з урахуванням специфіки ведення таких справ 30.12.2023 р., 24.01.2024, 04.02.2024 - 2000,00 грн., підготовка заяви, збір доказів, додатків до неї, підписання документів та відправлення до суду, три години -2000,00 грн., участь у судовому засіданні у режимі відео конференції - 2000,00 грн. Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивачка довела належними доказами понесення нею витрат на правову допомогу, але не у розмірі 6000,00 грн., оскільки її представник участі у судовому засіданні ані в режимі відеоконференції, ані очно не приймала, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки в частині стягнення понесених нею судових витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial