Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

12 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (надалі також позивач, ТОВ «Діджи Фінанс») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 693029 від 28 серпня 2021 року в розмірі 22485 грн 49 коп., а також понесених судових витрат. Після отримання відповіді від Виконавчого комітету Новосанжарської селищної\~ради Полтавського\~району Полтавської\~областіна запит суду про зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , за № 15.4-44/88(а.с. 57), суд своєю ухвалою 13 серпня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 59). Ухвалою суду від 11 вересня 2024 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Діджи Фінанс» посилалось на те, що 28 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (надалі також ТОВ «Слон Кредит») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 693029. Позивачем зазначено, що власноручним підписанням договору [PERSON] , підтвердила, що ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Слон кредит», ЄДРПОУ 42350798. Ліцензія на надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, видана згідно з Розпорядженням Нацкомфіпослуг від 25.10.2018 №1891, яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідачка погодила та зобов`язалась виконувати його умови. Отже, відповідачка уклала договір № 693029 про надання споживчого кредиту від 28 серпня 2021 року з ТОВ «Слон Кредит» та на підставі платіжного доручення відповідачці були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12 000 грн. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. У подальшому, ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги на користь ТОВ «Діджи\~Фінанс» відповідно до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 693029 від 28 серпня 2021 року. Отже, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідачки. Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року новий кредитор набув право вимоги до [PERSON] за договором № 693029 від 28 серпня 2021 року в сумі 22485 грн 49 коп., з яких 10648 грн 27 коп. заборгованість за тілом кредиту, 11837 грн 22 коп. заборгованість за відсотками. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення досудової вимоги на адресу відповідачки з вимогою про погашення боргу з кредитним договором в сумі 22 485 грн 49 коп. На даний час, відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви позивач просив провести розгляд справи без його участі. Зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 7). Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала. Відповідно до\~інформації,\~наданої Виконавчим\~комітетом Новосанжарської\~селищної ради\~Полтавського району\~Полтавської області,\~відповідачка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрована за\~адресою:[ADDRESS] (а.с. 57). Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 11 вересня 2024 року, яка направлялась на зареєстровану адресу проживання відповідачки разом із копією ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернулись до суду 27.08.2024 із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» 21.08.2024 (а.с. 61-64). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачці, отже суд приходить до висновку про те, що відповідачка є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, зазначена ухвала вважається такою, що вручена відповідачці. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 13 серпня 2024 року суд встановлював відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідачка не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 28 серпня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір про надання споживчого кредиту № 693029 (надалі також Договір), відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 12 000 гривень строком на 730 днів, з кінцевим терміном повернення 28 серпня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом та поверненням кредиту частинами відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору (а.с. 45-50). Відповідно до пунктів 1.3.- 1.4. Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 15000 грн. Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 28 серпня 2023 року (включно). Пунктом 1.5. Договору передбачено, що тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних), за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 90% річних. Відповідно до пунктів 1.7.-1.8. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 224,02 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 35809 грн 25 коп. Згідно з пунктом 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 12000 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству у будь-який спосіб та у розмірі 3000 грн 00 коп. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів зі перший день користування кредитом, відповідно до пункту 3.5 договору. Відповідно до пункту 2.4. Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку, передбаченому пунктом 2.1 Договору. Згідно з пунктом 3.1 Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором (Графіком платежів). Пунктом 3.5 Договору передбачено, що сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. Відповідно до пункту 3.6. Договору, прострочення Споживачем сплати кредиту (чергового платежу) та/або звернення Товариства до суду про стягнення заборгованості за Договором, не зупиняє нарахування процентів протягом строку, визначеного пунктом 1.4. Договору, крім випадків прийняття окремого відповідного рішення Товариством. Згідно з\~пунктом 5.3.\~Договору, споживач здійснює платежі за Договором у такій черговості: у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: прострочені зобов`язання по процентам, прострочені зобов`язання по кредиту; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: строкові зобов`язання по процентам, строкові зобов`язання по кредиту; у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за Договором. Відповідно до умов договору сторони погодили порядок повернення кредиту за договором та паспорт споживчого кредиту, які відповідачка підписала власноруч (а.с. 49), визначили у таблиці обчислення загальну вартість кредиту для споживача (а.с. 50). Відповідно до платіжного доручення № 8235 від 28 серпня 2021 року підтверджено переказ коштів ТОВ «Слон Кредит» відповідачці [PERSON] у розмірі 12000 грн 00 коп. згідно з кредитним договором 693029 від 28 серпня 2021 року (а.с. 26). 28 серпня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір факторингу № 2808-23, предметом якого є відступлення прав вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, зокрема, і до [PERSON] за договором про споживчий кредит 693029 від 28.08.2021 року (а.с. 32-37). Відповідно до умов підпункту 2.1 пункту 2 договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених цим Договором. Згідно з пунктом 4.1. Договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання цього Договору. 28 серпня 2023 року Клієнтом та Фактором підписаний акт приймання-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу № 2808-23 від 03 серпня 2023 року (а.с. 10). Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року до ТОВ «Діджи Фінанс» до перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 693029 від 28 серпня 2021 року боржник [PERSON] у розмірі 22485 грн 49 коп. із них: сума заборгованості за тілом 10648 грн 27 коп., сума заборгованості за відсотками 11837 грн 22 коп. (а.с. 12). Згідно з платіжною інструкцією ТОВ «Діджи Фінанс» здійснило оплату ТОВ «Слон кредит» за відступлення прав вимоги (а.с. 22). 15 листопада 2023 року відповідачці надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Надано термін для добровільного врегулювання відповідачем зобов`язання. Позивач надіслав поштовим відправленням лист за адресою, вказаною відповідачкою в кредитному договорі (а.с. 18). В свою чергу, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору про надання споживчого кредиту № 693029 від 28 серпня 2021 року, за відповідачкою рахується заборгованість у загальному розмірі 22485 грн 49 коп., з яких 10648 грн 27 коп. заборгованість за тілом кредиту, 11837 грн 22 коп. заборгованість за відсотками. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] \~28\~серпня 2021\~рокуна підставі анкети-заяви укладений договір про надання споживчого кредиту № 693029, відповідно до\~якого відповідачка отримала кредит в сумі 12000 грн 00 коп. з кінцевим терміном повернення 28 серпня 2023 року. Відповідно до платіжного доручення № 8235 від 28 серпня 2021 року, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідачки (а.с. 26). Відповідачка власноруч підписала договір, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту, яка є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 693029 від 28 серпня 2021 року (а.с. 45-50). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконала належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором про надання споживчого кредиту № 693029 від 28\~серпня 2021\~року у\~розмірі 10648\~грн 27\~коп.,\~не сплатила\~заборгованість за\~відсоткамив сумі 11837 грн 22 коп. Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів відповідачем не надано. ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року набуло статус нового кредитора за договором № 693029 надання споживчого кредиту від 28 серпня 2021 року, отримало право вимоги до [PERSON] відносно заборгованості за вказаним кредитним договором. За змістом витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23\~від 28\~серпня 2023\~рокудо ТОВ «Діджи\~Фінанс» перейшло право вимоги за договором про надання\~споживчого кредиту\~№ 693029\~від 28\~серпня 2021\~року доборжника [PERSON] у загальному розмірі 22485 грн 49 коп., з них: сума заборгованості за тілом - 10648 грн 27 коп., сума заборгованості за відсотками 11837 грн 22 коп. (а.с. 12). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. ТОВ «Діджи Фінанс» направлено [PERSON] досудову вимогу вих. № 3381006086 -АВ від 15 листопада 2023 року про те, що відбулось відступлення прав вимог за кредитним договором № 693029\~від 28\~серпня 2021\~року до ТОВ «Діджи Фінанс», яке в свою чергу стало новим кредитором та має вимагати від відповідача погашення кредитної заборгованості в сумі 22485 грн 49 коп.(а.с. 18). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, відповідачкою не повернуті, а також, що відповідачкою добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 693029 від 28 серпня 2021 року, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10648 грн 27 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 11837 грн 22 коп. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 693029 від 28 серпня 2021 року, в загальному розмірі 22485 грн 49 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10648 грн 27 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 11837 грн 22 коп. Відповідачка заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляла, належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надала, власний розрахунок не надала. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп., відповідно до квитанції про сплату № 3170-4669-2138-8723 від 11 серпня 2024 року (а.с. 8). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 58). Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із тим, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачки по справі [PERSON] - у розмірі 2422 грн 40 коп. на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс». Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідачки витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: договір № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (а.с. 23-25), додаткову угоду № 003381006086 від 27 червня 2024 року до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (а.с. 16), акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27 червня 2024 року, в якому вказано про надання наступних юридичних послуг Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»: на загальну суму 6000 грн. (а.с. 11), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 27 червня 2024 року (а.с. 13). Враховуючи обсяг наданих адвокатом Міньковською Анастасією Володимирівною послуг, співмірність наданих послуг та суми гонорару, те що позов задоволено, а також те, що відповідачка не надала заперечень та не просила зменшити розмір витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу, відповідає критеріям, що наведені вище, зокрема, є дійсними, необхідними та розумними в частині їх розміру, відповідають складності справи та підтверджені належними та допустимими доказами. З огляду на те, що відповідні витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 6000 грн 00 коп. підтверджені належними документами, враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved