Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернувся до ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» із заявою № б/н від 07.07.2014 року, яка підтверджує той факт, що був повністю проінформований про умови кредитування в цьому банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. При цьому, відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які розміщені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. У відповідності до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено на нього кредитний ліміт. Однак, відповідач взятих на себе за умовами договору зобов`язань не виконав, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого станом на 30.01.2023 року має перед банком заборгованість в розмірі 55871,37 грн, з яких 50217,32 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, а 5654,05 грн заборгованість за нарахованими відсотками.У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 07.07.2014 року станом на 30.01.2023 року у розмірі 55871,37 грн, а також понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн. Також в змісті позовної заяви представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, а також додав до позовної заяви, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.7), та окреме клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи (а.с.8). 13.08.2024 року ухвалою суду (а.с.122-123) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам та отримано позивачем шляхом її доставки до його електронного кабінету 13.08.2024 року, а також додатково на його електронну адресу, про що свідчать довідка про доставку електронного документа (а.с.126) та довідка про доставку електронного листа (а.с.125), а відповідачу разом із копіями позовної заяви та доданих до неї документів, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за останньою відомою адресою його місця проживання, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0600282381211, яке 27.08.2024 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. У встановлений судом строки відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. 07.07.2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»(14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено назву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] був укладений договір шляхом подання останнім до банку заяви № б/н від 07.07.2014 року (а.с.20), якою підтвердив свою згоду на те, що вона разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які розміщені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено на нього кредитний ліміт. Крім того, 06.07.2021 року відповідачем [PERSON] також був підписаний «Паспорт споживчого кредиту» (а.с.21-24) щодо основних умов кредитування та реальної процентної ставки за різними видами кредитних карток: «Універсальна», «Універсальна Gold», «Картка Platinum», «Картка MC World Black Edition», «Картка Visa Signature», «Картка MC WorldElite», «Картка Visa Infinite». (а.с.21-24), у якому, зокрема, передбачено розмір процентної ставки 42,00%, 40,08%, 36,00% річних та розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84,00%, 81,60%, 72,00% річних. Згідно довідки (а.с.19) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачу [PERSON] було надано 29.09.2014 року кредитну картку - тип «Карта Універсальна», 11.01.2016 року кредитну картку - тип «Універсальна Gold» та 01.03.2018 року кредитну картку - - тип «Універсальна Gold». З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON].(а.с.18) вбачається, що з дати укладання кредитного договору - 07.07.2014 року кредитний ліміт неодноразово змінювався. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджує виписка за договором № б/н за період з 29.09.2014 року по 01.02.2023 року (а.с.58-102),згідно якої вбачається, що відповідач [PERSON] регулярно активно користувався кредитними коштами, неодноразово ними оплачувались товари та послуги, отримував кошти у вигляді готівки шляхом зняття в банкоматі або видачі у відділенні, тощо. Однак, відповідач [PERSON] в процесі користування кредитним рахунком не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором від 07.07.2014 року (а.с.11-17), а також підтверджується випискою за період з 29.09.2014 року по 01.02.2023 року (а.с.58-102). З розрахунку суми боргу по договору № б/н від 07.07.2014 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] вбачається, що заборгованість останнього станом на 30.06.2019 року становить 55871,37 грн, яка складається з наступного: 50217,32 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5654,05 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Нормативно-правове застосування Згідно ч.1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Висновки суду - щодо обґрунтованості позову Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що позивач виконав свої обов`язки по кредитному договору № б/н від 07.07.2014 року перед відповідачем, надавши кредит відповідно до умов договору, а відповідач взяті на себе за договором обов`язки не виконав, тіло кредиту, відсотки за користування кредитом не повернув, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем на загальну суму 55871,37грн, а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву та доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] ґрунтуються на законі та укладеному договорі та підлягають повному задоволенню. - щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати в сумі 2684,00 грн сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжного доручення № PROM5BAWFP від 25.04.2023 року (а.с.1).

Outcome: approved