Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із позовом до Олександрійського ВДВС, треті особи: Перша олександрійська держнотконтора, [PERSON] , про зняття арешту з майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме житлова квартира [ADDRESS] . Спадкоємцями є дочка спадкодавця [PERSON] та онука [PERSON] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину остання звернулась до нотаріуса, проте отримала відмову у зв`язку з наявністю арешту на майно [PERSON] . Олександрійський ВДВС повідомив її, що станом на 18.10.2023 в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня будь-яка інформація стосовно відкритих чи закритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON] , що пов`язано з тим, що АСВП (раніше ЄДРВП) почав безперебійно працювати в 2009-2010 роках, а інформація про завершені виконавчі провадження 2003-2009 років містилась виключно на паперових носіях, які зберігались в архіві терміном 3 роки. Згідно з копією постанови про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 30.09.2003, вбачається, що підставою відкриття виконавчого провадження був виконавчий лист від 20.08.2003, виданий Олександрійським міським судом, про стягнення з [PERSON] штрафу на користь держави в сумі 8500 грн. Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Ухвалою судді від 08.07.2024 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач є онукою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.13-15). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , мати позивача [PERSON] померла [INFO] (а.с.16). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.17). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 14.12.2001, [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Згідно з копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 350329400 від 13.10.2023, щодо: [ADDRESS] , наявний запис про арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 8082832. Підставою обтяження зазначено: постанова, 9418/11, 15.10.2003, Виконавча служба Олександрійського міськ. упр.; власник: [PERSON] (а.с.25). Згідно з копією листа Олександрійського ВДВС від 18.10.2023 № 119209, станом на 18.10.2023 в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня будь-яка інформація стосовно відкритих чи закритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON] (а.с.26). Відповідно до копії постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження Олександрійського міського управління юстиції від 30.09.2003, накладено арешт на все майно [PERSON] , на підставі виконавчого листа виданого 20.08.2003 Олександрійським міським судом про стягнення штрафу на користь держави в сумі 8500 грн. (а.с.29). Відповідно до копії вироку Олександрійського міського суду Кіровоградської області від 15.05.2003, справа №1-215/2003, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. (а.с.31). Згідно з копією спадкової справи №49/2020, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.73-88). Згідно з повідомленням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 23.09.2024, на виконанні в головному управлінні перебував виконавчий лист від 15.05.2003 по справі № 1-215 про стягнення заборгованості з [PERSON] [INFO] , в сумі 8500,00 грн. Борг в сумі 8500,00 грн, в період з лютого 2004 року по березень 2008 року був перерахований на рахунок Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в повному обсязі. У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до\~закону\~за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статей 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (частини 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Приймаючи до уваги, що наявність арешту (обтяження), накладеного на нерухоме майно, порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена права в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на спадкове майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. Враховуючи те, що позивач не наполягає на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved