Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства у розмірі 631,40 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2022 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Дудою В.І. відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення №006806, за вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 91 КУпАП, а саме: те, що згадана особа 28.08.2022 року, о 16:00 год., здійснила заїзд автомобіля марки TOYOTA TUNDRA (державний номер [NUMBER] ) із причепом для катерів на територію водного об?єкта Тернопільського ставу зі сторони с.Біла Тернопільського району, на віддаль 10 метрів, що входить до складу Регіонального ландшафтного парку «Загребелля», чи порушила правила охорони та використання території об?єкта природно - заповідного фонду, згідно ст. ст. 23, 24 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», абзацу 5 пункту 6 (на території Парку забороняється) Положення «Про регіональний ландшафтний парк «Загребелля» №570 від 23.06.1994р. Із складеним протоколом про адміністративне правопорушення, ознайомлено особу правопорушника, примірник протоколу отримав. З порушенням погодився, пояснення з приводу скоєного відображено на зворотній стороні протоколу про адміністративне правопорушення. Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області, 23.02.2023 року по місцю проживання [PERSON] , ( [ADDRESS] ) надіслано лист-вимогу №1/1-1-11-498, щодо добровільного відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства, проте станом на поточний день така залишена без розгляду та реагування, шкода залишається не відшкодованою. З огляду на вищевикладене просить позов задовольнити. 25.04.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача заперечує щодо даного позову, та вважає його таким, що до задоволення не підлягає, оскільки з норм, на які посилається позивач не вбачається, які порушення правил охорони та використання території об`єкта природно-заповідного фонду здійснено або зміг здійснити відповідач. Щодо посилання позивача на порушення відповідачем вимог Положення «Про регіональний ландшафтний парк «Загребелля» №570 від 23.06.1994 року, то варто зазначити що, дане Положення відсутнє у загальному доступі офіційних джерел законодавства, що унеможливлює ознайомлення громадян з його змістом. Крім того, копія вищезгаданого Положення, яка долучена до позовної заяви Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області є нечитабельною, зрозуміти її зміст неможливо. Відтак, вважає, що даний документ не може братися до уваги при вирішенні даного спору. Разом з тим, Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.02.2023 року у справі № 607/11924/22, на яку посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, [PERSON] не було притягнуто до адміністративної відповідальності та винним у вчиненні адміністративного правопорушення не визнано, а провадження у даній справі закрито у зв?язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Щодо посилання Позивача на Постанову Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі № 686/4557/18, в якій зазначено, що «закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності не є обставиною, яка спростовує факт вини», то варто відмітити, що даний факт також і не є обставиною , яка підтверджує вину особи. З огляду на це, просить відмовити в задоволенні позову. 07.05.2024 судом зареєстровано відповідь на відзив подану представником позивача, згідно якої позивач з доводами відповідача не погоджується та вважає такі безпідставними. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, та просила відмовити в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: 30.08.2022 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Дудою В.І., у відповідності до вимог ч. 8 Розділу ІІ «Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області», затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 02.02.2021 року №53, вимог КУпАП, «Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення» від 05.07.2004 року №264, відносно гр. [PERSON] , складено протокол про адміністративне правопорушення №006806, за вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 91 КУпАП, а саме: те, що згадана особа 28.08.2022 року, о 16:00 год., здійснила заїзд автомобіля марки TOYOTA TUNDRA (державний номер [NUMBER] ) із причепом для катерів на територію водного об?єкта Тернопільського ставу зі сторони с.Біла Тернопільського району, на віддаль 10 метрів, що входить до складу Регіонального ландшафтного парку «Загребелля», чи порушила правила охорони та використання території об?єкта природно - заповідного фонду, згідно ст. ст. 23, 24 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», абзацу 5 пункту 6 (на території Парку забороняється) Положення «Про регіональний ландшафтний парк «Загребелля» №570 від 23.06.1994р. Із складеним протоколом про адміністративне правопорушення, ознайомлено особу правопорушника, примірник протоколу отримав. З порушенням погодився, пояснення з приводу скоєного відображено на зворотній стороні протоколу про адміністративне правопорушення. Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області відповідності до вимог ст. ст. 221, 257, 276 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення скоєне гр. [PERSON] , разом з іншим матеріалами в тому числі зробленою фотокопією з місця події (що підтверджує факт скоєного порушення) супровідним листом від 02.09.2022 року за №1/1-1-11-1804 скеровано для розгляду до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 01.02.2023 року у справі №607/11924/22, що надійшла на адресу Інспекції 20.02.2023 року за вх.№367/2-1/1-11, провадження у даній справі - закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв?язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Розмір шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд становить - 631,40 грн. Розрахунок шкоди проведено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року №575, «Про затвердження спеціальних так обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства природно-заповідний фонд». Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області, 23.02.2023 року по місцю проживання [PERSON] , ( [ADDRESS] ) надіслано лист-вимогу №1/1-1-11 - 498, щодо добровільного відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства, проте станом на поточний день така залишена без розгляду та реагування, шкода залишається не відшкодованою. Відповідно до статті 13\~Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Статтею 66\~Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до статті 13\~Цивільного кодексу\~України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Статтею 293\~ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають навколишнє середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до п. а) ч. 11 ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про природно - заповідний фонд України. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про природно-заповідний фонд», державний контроль за додержанням режиму територій та об?єктів природно-заповідного фонду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, посадовими особами служби державної охорони природно-заповідного фонду України та іншими уповноваженими законом державними органами. Відповідно до п. 15 ч. 2 Розділу ІІ «Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області», затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 01.03.2023р. № 44, Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог: про охорону і використання територій та об?єктів природно-заповідного фонду, зокрема, щодо додержання режиму територій та об?єктів природно-заповідного фонду. Відповідно до ст. З Закону України «Про природно-заповідний фонд», до природно-заповідного фонду України належать в тому числі природні території та об?єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам?ятки природи, заповідні урочища. В свою чергу, припис ст. 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд» зазначає, що регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об?єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення. Тернопільський Регіональний ландшафтний парк «Загребелля», створений розпорядженням Тернопільської міської ради від 23.06.1994 № 570 «Про затвердження меж та Положення Тернопільського ландшафтного парку «Загребелля» (далі - Положення). Згідно п. в) ч. 2 Розділу ІІ Положення, до території Парку входи Тернопільський став. Відповідно до абзацу 5 п. 6 Положення, на території парку забороняється влаштування привалів, бівуаків, розведення вогнищ та проїзд транспортним засобами не у встановленому місці, забруднення території парку. Згідно приписів ч. 3 ст. 7 Закону України «Про природно - заповідний фонд України», на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об?єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об?єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов?язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки. Відповідно до вимог ч. 6 Розділу IV Положення, на території парку забороняється: влаштування привалів, бівуаків, розведення вогнищ та проїзд транспортними засобами не у встановленому місці, забруднення території парку. Враховуючи приписи ст. 66 Конституції України, кожен зобов?язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд», порушення законодавства України про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність. У відповідності до п. «е» ст. 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування у встановленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Виходячи з чого, Підприємства, установи, організації та громадяни зобов?язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»). Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Зважаючи на вимоги ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів, щодо охорони навколишнього природного середовища, утворюються місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та п.7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1\~Бюджетного кодексу\~України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2021 рік у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів у 2021 році належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя 70 відсотків. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представником позивача надано достатні і належні докази факту спричинення шкоди внаслідок незаконного заїзду автомобіля марки TOYOTA TUNDRA із причепом для катерів на територію водного об`єкта Тернопільського ставу зі сторони с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, на віддаль 10 метрів, що входить до складу Регіонального ландшафтного парку «Загребелля», її розмір, протиправність дій [PERSON] , а також причинний зв`язок з негативними наслідками. Виходячи з викладеного вище, суд приходить висновку, що відповідач своїми діями, завдав шкоду, яку добровільно не відшкодував, тому позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача шкоду у розмірі 631,40 грн., заподіяну внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved