Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] 05 січня 2024 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Позивач в своїх позовних вимогах та з представником посилаються на те, що його (позивача) матері [PERSON] належала: - частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 червня 2009 року. Дану частку квартири мати отримала у спадок після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] ; - частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21 лютого 2007 року. У квартирі [ADDRESS] , інша частка належить відповідачці - рідній сестрі позивача: [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 червня 2009 року за реєстровим № 8-994. Проте, отримавши у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, мати позивача не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно у відповідності до вимог ст. 182 ЦК України в КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради. У квартирі [ADDRESS] інша частка належить братові матері позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21 лютого 2007 року за реєстровим № 4-329. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складалася з частки квартири за адресою: [ADDRESS] та частки квартири за адресою: [ADDRESS] . За життя мати позивача заповіту не склала. Тому спадкоємцями у рівних частках після її смерті є її діти - позивач та відповідачка. У встановлений законом строк, 01 березня 2023року, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори, де вже за заявою відповідачки, була заведена спадкова справа 32/2023, номер у спадковому реєстрі 70214312. Проте, звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, позивач отримав 07 грудня 2023 року за № 2473/02-31 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де нотаріус зазначає про те, що ним не були надані оригінали документів, на підставі яких його матері належали частка квартири за адресою: [ADDRESS] та частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Також нотаріусом зазначено, що згідно до відповіді, наданої КП ДМБТІ Дніпровської міської ради від 16 березня 2023 року за № 2446 в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] , маються відомості про право власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 22 травня 2009 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради згідно довідки ЖБК № 212 від 26 жовтня 2004 року № 3060. Також зазначено, що 22 травня 2009 року [PERSON] надано витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини на частку зазначеної квартири. Станом на 31 грудня 2012 року відомості про реєстрацію права власності за [PERSON] на зазначене нерухоме майно відсутні. Оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів та реєстрація на один об`єкт нерухомості за спадкодавцем, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії та видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері та рекомендувала звернутися до суду з зазначеним позовом. З огляду на вказане позивач вважає за необхідне просити суд про встановлення факту набуття його матір`ю [PERSON] права власності на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Водолазькою Н.В. від 10 червня 2009 року за реєстровим № 8-991, після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , яке вона отримала, але не зареєструвала у визначеному законом порядку. \~ \~ \~ \~Отже, мати позивача і він сам прийняли спадщину та вступили в права спадкування, звернулася до нотконтори з питанням отримання свідоцтва про право спадкування, але отримала відмову, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Звернення до нотаріуса ні до чого не призвело, але документи на вказане спадкове майно (частини квартир) оформити потрібно і він оформити вказане зараз бажає шляхом подання позову до суду про своє право власності в порядку спадкування по законом після смерті матері, оскільки іншим чином поновити свої спадкові права неможливо. Виник спір, який в добровільному досудовому порядку вирішено не було, позивач вважає, що його права порушено, все ним зроблено правильно і згідно закону та просив встановити юридичний факт набуття [PERSON] права власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Водолазькою Н.В. від 10 червня 2009 року за реєстровим № 8-991, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] та визнати за ним, [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 54.2 кв. м., житловою 33.4 кв. м.; на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 58.2 кв. м., житловою площею 43.5 кв. м. і стягнути судові витрати, задовольнивши позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не погодилася з позовними вимогами і задоволенням позову, оскільки вона прийняла спадщину, вступила в права спадкування, отримала право на спадкове майно після смерті матері, звернулася до нотконтори з питанням отримання свідоцтва про право спадкування, отримала його і зареєструвала, будь-яких прав позивача чи закон не порушувала, шкоди або збитків нікому не завдавала; обставини позовних вимог не доведені і необгрунтовані, дії реєстратора і нотаріуса були правильними з цього питання, відповідають закону; не заперечувала проти розгляду справи за її відсутністю. Правом надання відзиву на позов не скористалася. Причини її та/або представника неявки в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, оскільки таке намагання і перенесення слухання справи було вже неодноразово, доказів на підтвердження причини відсутності в засіданні сторона відповідача не надавала (з урахуванням зазначеного, відношення сторін до своїх процесуальних прав та обов`язків і тривалості розгляду справи, суд вважає, що чергова заява про перенесення слухання справи і відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи). Незалежно від явки чи неявки представника відповідача сама особа в судове засідання не з`явилася без поважних причин і навіть не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. При цьому суд звертає увагу на вимоги\~статті 121 ЦПК України\~про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України. Третя особа [PERSON] та/або його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Причини їх неявки в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, оскільки таке намагання і перенесення слухання справи було вже неодноразово, доказів на підтвердження причини відсутності в засіданні вказана третя особа не надавала (з урахуванням зазначеного, відношення сторін до своїх процесуальних прав та обов`язків і тривалості розгляду справи, суд вважає, що чергова заява про перенесення слухання справи і відсутність третьої особи не перешкоджає розгляду справи). Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаної третьої особи відповідно до ст. 223 ЦПК України. Представник третьої особи Першої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив; не заперечували проти слухання справи за наявними матеріалами і винесення рішення по закону на розсуд суду. Суд вважає можливим слухання справи без участі представника вказаної третьої особи. З`ясувавши думку сторін, третіх осіб, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. \~ \~ \~ \~В судовому\~засіданні встановлено,\~що матері позивача [PERSON] [PERSON] належали: - частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Водолазькою Н.В. від 10 червня 2009 року за реєстровим № 8-991. Дану частку квартири мати отримала у спадок після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Зазначена квартира складається з двох житлових кімнат площею 33.4 кв. м., загальною площею 54.2 кв. м.; - частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 21 лютого 2007 року за реєстровим № 4-325, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДМР 28 березня 2007 року в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 17225273. Дана квартира складається з трьох житлових кімнат площею 43.5 кв. м., загальною площею 58.2 кв. м.. У квартирі [ADDRESS] , інша частка належить відповідачці - рідній сестрі позивача: [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Водолазькою Н.В. від 10 червня 2009 року за реєстровим № 8-994, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 2773449512020 від 25 липня 2023 року, номер відомостей про речове право: 51189522, реєстратор [PERSON] , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області. Отримавши у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, мати позивача не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно у відповідності до вимог ст. 182 ЦК України в Комунальному підприємстві «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради. У квартирі [ADDRESS] інша частка належить братові матері позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 21 лютого 2007 року за реєстровим № 4-329, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДМР 28 березня 2007 року в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 17225273 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 17225273. Дані обставини підтверджуються доданими до позовної заяви копіями свідоцтва про право на спадщину за законом, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, довідками КП «ДМБТІ» ДМР за № 2446 та 2460 від 16 березня 2023 року, техпаспортами на квартири. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) згідно до актового запису № 39 від 30 січня 2023 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складалася з частки квартири за адресою: [ADDRESS] та частки квартири за адресою: [ADDRESS] . За життя мати позивача заповіту не склала. Тому спадкоємцями у рівних частках після її смерті є її діти - позивач та відповідачка. Дані обставши підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , та копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом РАГС м. Дніпропетровська від 16 жовтня 1970 року згідно актового запису № 3785, згідно якого його матір`ю записана [PERSON] . У встановлений законом строк, 01 березня 2023року, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори, де вже за заявою відповідачки, була заведена спадкова справа 32/2023, номер у спадковому реєстрі 70214312, згідно до Витягу № 71343285 від 02 лютого 2023року, про реєстрацію у спадковому реєстрі. Проте, звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, позивач отримав 07 грудня 2023 року за № 2473/02-31 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де нотаріус зазначає про те, що ним не були надані оригінали документів, на підставі яких його матері належали частка квартири за адресою: [ADDRESS] та частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Також нотаріусом зазначено, що згідно до відповіді, наданої Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 16 березня 2023 року за № 2446 в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] , маються відомості про право власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 22 травня 2009 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради згідно довідки ЖБК № 212 від 26 жовтня 2004 року № 3060, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДМР в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 27349709. Також зазначено, що 22 травня 2009 року [PERSON] надано витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини на частку зазначеної квартири. Станом на 31 грудня 2012 року відомості про реєстрацію права власності за [PERSON] на зазначене нерухоме майно відсутні. Оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів та реєстрація на один об`єкт нерухомості за спадкодавцем, нотаріус у відповідності до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмовила у вчиненні нотаріальної дії та видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Тому нотаріус рекомендувала звернутися до суду з зазначеним позовом. З огляду на вказане позивач вважає за необхідне просити суд про встановлення факту набуття його матір`ю [PERSON] права власності на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Водолазькою Н.В. від 10 червня 2009 року за реєстровим № 8-991, після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , яке вона отримала, але не зареєструвала у визначеному законом порядку. \~ \~ \~ \~Отже, мати позивача і він сам прийняли спадщину та вступили в права спадкування, звернулася до нотконтори з питанням отримання свідоцтва про право спадкування, але отримала відмову, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Звернення до нотаріуса ні до чого не призвело, але документи на вказане спадкове майно (частини квартир) оформити потрібно і він оформити вказане зараз бажає шляхом подання позову до суду про своє право власності в порядку спадкування по законом після смерті матері, оскільки іншим чином поновити свої спадкові права неможливо. Виник спір, який в добровільному досудовому порядку вирішено не було, позивач вважає, що його права порушено, все ним зроблено правильно та згідно закону і позивач вимушений був звернутися до суду з позовом в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~Суд вважає всі позовні вимоги підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Судом з`ясовано, що дійсно матері позивача [PERSON] належали: - частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Водолазькою Н.В. від 10 червня 2009 року за реєстровим № 8-991. Дану частку квартири мати отримала у спадок після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Зазначена квартира складається з двох житлових кімнат площею 33.4 кв. м., загальною площею 54.2 кв. м.; - частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 21 лютого 2007 року за реєстровим № 4-325, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДМР 28 березня 2007 року в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 17225273. Дана квартира складається з трьох житлових кімнат площею 43.5 кв. м., загальною площею 58.2 кв. м.. У квартирі [ADDRESS] , інша частка належить відповідачці - рідній сестрі позивача: [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Водолазькою Н.В. від 10 червня 2009 року за реєстровим № 8-994, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 2773449512020 від 25 липня 2023 року, номер відомостей про речове право: 51189522, реєстратор [PERSON] , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області. Проте, отримавши у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, мати позивача не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно у відповідності до вимог ст. 182 ЦК України в Комунальному підприємстві «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради. У квартирі [ADDRESS] інша частка належить братові матері позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 21 лютого 2007 року за реєстровим № 4-329, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДМР 28 березня 2007 року в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 17225273 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 17225273. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) згідно до актового запису № 39 від 30 січня 2023 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складалася з частки квартири за адресою: [ADDRESS] та частки квартири за адресою: [ADDRESS] . За життя мати позивача заповіту не склала. Тому спадкоємцями у рівних частках після її смерті є її діти - позивач та відповідачка. У встановлений законом строк, 01 березня 2023року, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори, де вже за заявою відповідачки, була заведена спадкова справа 32/2023, номер у спадковому реєстрі 70214312, згідно до Витягу № 71343285 від 02 лютого 2023року, про реєстрацію у спадковому реєстрі. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, позивач отримав 07 грудня 2023 року за № 2473/02-31 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де нотаріус зазначає про те, що ним не були надані оригінали документів, на підставі яких його матері належали частка квартири за адресою: [ADDRESS] та частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Також нотаріусом зазначено, що згідно до відповіді, наданої Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 16 березня 2023 року за № 2446 в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] , маються відомості про право власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 22 травня 2009 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради згідно довідки ЖБК № 212 від 26 жовтня 2004 року № 3060, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДМР в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 27349709. Також зазначено, що 22 травня 2009 року [PERSON] надано витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини на частку зазначеної квартири. Проте, станом на 31 грудня 2012 року відомості про реєстрацію права власності за [PERSON] на зазначене нерухоме майно відсутні. Оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів та реєстрація на один об`єкт нерухомості за спадкодавцем, нотаріус у відповідності до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмовила у вчиненні нотаріальної дії та видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. У відповідності до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У відповідності до вимог ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 травня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Ч. З п. 6 постанови пленуму ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначає, що спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину, виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). З огляду на вказане позивач і просить суд про встановлення факту набуття його матір`ю [PERSON] права власності на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Водолазькою Н.В. від 10 червня 2009 року за реєстровим № 8-991, після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , яке вона отримала, але не зареєструвала у визначеному законом порядку. \~ \~ \~ \~Оскільки мати позивача і він сам прийняли спадщину та вступили в права спадкування, звернулася до нотконтори з питанням отримання свідоцтва про право спадкування, але отримала відмову, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Звернення до нотаріуса ні до чого не призвело, але документи на вказане спадкове майно (частини квартир) оформити потрібно і він оформити вказане зараз бажає шляхом подання позову до суду про своє право власності в порядку спадкування по законом після смерті матері, оскільки іншим чином поновити свої спадкові права неможливо. Виник спір, який в добровільному досудовому порядку вирішено не було, позивач вважає, що його права порушено, все ним зроблено правильно і згідно закону Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Outcome: approved