Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує, що перший шлюб з відповідачем було зареєстровано 15.07.2006 року відділом РАЦС Лохвицького РУЮ Полтавської області,актовий запис № 60. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Даний шлюб 12.11.2013 року було розірвано рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука, справа №524/9518/13-ц. Повторно шлюб між сторонами зареєстровано 12 жовтня 2022 року. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені на початку 2024 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою судді від 30.08.2024 року відкрито провадження, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження, залучено сторін. Позивач [PERSON] просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, про що подала заяву. Відповідач [PERSON] просить розглянути справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, про що надав письмову заяву. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Як визначено у ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 15.07.2006 року у відділі РАЦС Лохвицького РУЮ Полтавської області,актовий запис № 60. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 12.11.2013 року шлюб з відповідачем було розірвано рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука, справа №524/9518/13-ц. Повторно шлюб між сторонами зареєстровано 12 жовтня 2022 року у відділі реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис за № 1308, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя має неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили на початку 2024 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджуються письмовими доказами, а також заявами сторін, наявних в матеріалах справи. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Спір між сторонами щодо розподілу майна відсутній.

Outcome: approved