Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

18.01.2017 позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа», Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер», про визнання дій незаконними, зобов`язання спростувати поширену недостовірну інформацію, визнання права на висвітлення власної точки зору, у якій просить суд: - визнати дії відповідача [PERSON] , щодо поширення у період часу з [INFO] по [INFO] представникам засобів масової інформації, зокрема, Приватному акціонерному товариству «Сьогодні Мультімедіа» та Приватному акціонерному товариству «телеканал «Інтер» недостовірної, негативної, скривленої, конфіденційної інформації, що ганьблять честь, гідність позивача або такої, яка не відповідає дійсності та порушує його особисті немайнові права щодо невтручання в особисте, приватне, сімейне життя позивача, - незаконними; - зобов`язати відповідача [PERSON] спростувати недостовірні відомості, які поширені нею у період часу з [INFO] по [INFO] у спосіб найбільш близький до способу їх поширення, шляхом офіційного вибачення нею перед позивачем через засоби масової інформації, зокрема, Приватне акціонерне товариство «Сьогодні Мультімедіа» та Приватне акціонерне товариство «телеканал «Інтер», про те, що нею поширена недостовірна інформація, або така, що не відповідає дійсності, порушує особисті немайнові права, свободи, ганьбить честь, гідність [PERSON] , як чоловіка [PERSON] (« [PERSON] , [PERSON] ») та законного представника [PERSON] , у термін не пізніше п`ятнадцяти днів з дня набрання рішення суду законної сили; - визнати дії відповідача Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультімедіа» газети «Сегодня» щодо друкування без згоди позивача у статті «[INFO]» газети «Сегодня» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO], недостовірної, негативної, конфіденційної інформації, що ганьблять честь, гідність позивача або такої, яка не відповідає дійсності та порушує його особисті немайнові права щодо невтручання в його особисте, приватне, сімейне життя, незаконними; - визнати дії відповідача Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультімедіа» газети «Сегодня» щодо поширення великому колу читачів у статті «[INFO]» газети «Сегодня» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO], недостовірної, негативної, скривленої, конфіденційної інформації, що ганьблять честь, гідність позивача або такої, яка не відповідає дійсності та порушує його особисті немайнові права щодо невтручання в його особисте, приватне, сімейне життя, незаконними; - зобов`язати відповідача Приватне акціонерне товариство «Сьогодні Мультімедіа» газету «Сегодня» спростувати недостовірні відомості, які поширені у статті «[INFO]» газети «Сегодня» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO], у спосіб найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публікації офіційного вибачення перед позивачем керівника, головного редактора газети «Сегодня», автора зазначеної статті, а також, розповсюджувача [PERSON] про те, що ними поширена недостовірна інформація, або така, що не відповідає дійсності, порушує особисті немайнові права, свободи, ганьбить честь, гідність [PERSON] , як чоловіка [PERSON] («[PERSON]» рос.мов.) та законного представника [PERSON] , яка була опублікована у статті «[INFO]» газети «Сегодня» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO], не пізніше п`ятнадцяти днів з дня набрання рішення суду законної сили, з безоплатним наданням позивачу примірнику газети «Сегодня» щодо спростування недостовірної інформації та певними вибаченнями перед ним особисто; - визнати дії відповідача Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» щодо поширення великому колу телеглядачів [INFO] в ефірі телебачення на каналах « Інтер », « Інтер+ » у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]», титрів про смерть [PERSON] від грипу, яка не відповідає дійсності, а також, висловлень з боку [PERSON] недостовірної, негативної, скривленної, конфіденційної інформації, що ганьбить честь, гідність та порушує його особисті немайнові права щодо невтручання в особисте, приватне, сімейне життя [PERSON] , як чоловіка [PERSON] ( [PERSON] ) та законного представника [PERSON] , незаконними; - зобов`язати відповідача Приватне акціонерне товариство «Телеканал «Інтер» спростувати недостовірні відомості, які поширені ним [INFO] у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]» в ефірі телебачення телеканалів « Інтер », « Інтер+ », у спосіб найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публікації офіційного вибачення перед позивачем з боку керівника, головного редактора, автора зазначеної телепередачі, [PERSON] про те, що ними [INFO] при записі телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]», а потім у ефірі телебачення на телеканалах « Інтер », « Інтер+ » [INFO] у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]» поширено великому колу глядачів недостовірну, скривлену, конфіденційну інформацію, або таку, що не відповідає дійсності, порушує особисті немайнові права, свободи, ганьбить честь, гідність [PERSON] , як чоловіка [PERSON] та законного представника [PERSON] , не пізніше п`ятнадцяти днів з дня набрання рішення суду законної сили, з безоплатним наданням позивачу копії відеозапису у цифровому форматі на електронному носії інформації щодо спростування недостовірної інформації та певними вибаченнями перед ним особисто; - визнати, що позивач, [PERSON] , має право на відповідь або безоплатне право на висвітлення власної точки зору на обставини порушення його особистих немайнових прав щодо поширеної недостовірної, скривленої, конфідеційної інформації відповідачами у період часу з [INFO] по [INFO], будь-кому та через засоби масової інформації, зокрема, Приватне акціонерне товариство «Сьогодні Мультімедіа» газету «СЕГОДНЯ», Приватне акціонерне товариство «Телеканал «Інтер»; - судові витрати покласти на відповідачів. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа», Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер», про визнання дій незаконними, зобов`язання спростувати поширену недостовірну інформацію, визнання права на висвітлення власної точки зору, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, у газеті «СЕГОДНЯ» (рос.мов.) [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO] було опубліковано статтю автора [PERSON] «[INFO]» (рос.мов.), в якій додано відомості щодо стану здоров`я та надуманого або недостовірного часу смерті [PERSON] . Автор статті [PERSON] посилається на інформацію надуманої або невідомо якої особи [PERSON] . Зокрема, у статті вказано, що: - « В Киеве грипп забрал еще одну жизнь. В четверг утром скончалась 44-летняя киевлянка [PERSON] », «У нее остался 6-летний сын»; - у подальшому, зі слів [PERSON] , розповсюджується інформація, зокрема, про стан здоров`я [PERSON] , про надуманого терапевта, про невідомо яку лікарню у Академмістечку , а також, результати розтину щодо зміни певних органів організму внаслідок надуманого передозування невідомо яких медпрепаратів. Позивач посилається на те, що відомості, які зазначені вище та викладені у вказаній статті газети «СЕГОДНЯ», містять неправдиву та недостовірну інформацію. Так, позивач вказує на те, що ніякої [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] , офіційно або з будь-яких законних підстав ніколи не існувало, лише [PERSON] (відповідач по справі) зазначила себе [PERSON] або дівочим прізвищем своєї матері [PERSON] . Про вказану обставину було посвідчено відповідачем ПрАТ «Телеканал «Інтер». У дійсності [PERSON] є [PERSON] , яка з грудня 2008 року була дружиною позивача, з якою він проживав до [INFO] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] . Позивач посилається на те, що його дружина померла [INFO] (вранці) у Київській міській клінічній лікарні №6 не від грипу, а від пневмонії, що підтверджується медичними документами Київської міської клінічної лікарні №6, у якій проходила курс лікування [PERSON] , та якими спростовують інформацію, надану відповідачем [PERSON] та викладену у статті газети «СЕГОДНЯ». Окрім зазначеного, позивач посилається на те, що [INFO] в ефірі телебачення на каналах « Інтер » та « Інтер+ » вийшла телепередача «Стосується кожного» по тематиці «[INFO]», зйомка якої відбувалась [INFO] у період часу з 11:00 до 13:00 у приміщеннях [PERSON] за участю позивача. У час ефіру вказаної телепередачі відповідач ПАТ «Телеканал «Інтер» надав титр, що виступає « [PERSON] сестра померлої від грипу [PERSON] ». У подальшому [PERSON] (відповідач [PERSON] ) почала розповідати в ефірі скривлену та недостовірну інформацію, що в п`ятницю вона викликала лікаря, лікар приходив, лікар прослуховував [PERSON] , виписував протизапальні ліки, у понеділок вона з сестрою [PERSON] їхала до поліклініки і тому подібне. Зазначені обставини підтверджуються певним записом телепередачі «Стосується кожного» по тематиці «[INFO]», яку відповідач ПАТ «Телеканал Інтер» видав в ефір [INFO]. Позивач зазначає, що вся вказана інформація не відповідає дійсності. Також позивач вказав, що з листопада 2016 року в Шевченківському районному суді м. Києва на розгляді перебуває цивільна справа № 761/39278/16-ц за його позовом до ПрАТ «Телеканал «Інтер» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. Розповсюдження відповідачами чи фізичними особами та юридичними особами недостовірної та конфіденційної інформації про стан здоров`я [PERSON] - дружини позивача та матері [PERSON] , за відповідний час її життя, без певної згоди позивача та без згоди законного представника інтересів малолітньої дитини [PERSON] , з втручанням в їхнє особисте, приватне сімейне життя, а також поширення вищевказаної недостовірної інформації перед великим колом телеглядачів та читачів, є суттєвим порушенням особистих немайнових прав щодо сім`ї або сімейного життя та його таємниці. Вищенаведена недостовірна інформація, що розповсюджена відповідачами, є негативною та порушує особисті немайнові права позивача, на недоторканність особистого та сімейного життя, право на повагу до гідності та честі та підлягає спростуванню у судовому порядку, що стало підставою для звернення до суду з позовом. З огляду на викладене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва [PERSON] від 03.03.2017, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа», Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер», про визнання дій незаконними, зобов`язання спростувати поширену недостовірну інформацію, визнання права на висвітлення власної точки зору, було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вимог ухвали суду від 03.03.2017 про залишення позовної заяви без руху, 27.03.2017 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва [PERSON] від 10.04.2017, прийнято справу до провадження Солом`янського районного суду м. Києва, відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа», Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер», про визнання дій незаконними, зобов`язання спростувати поширену недостовірну інформацію, визнання права на висвітлення власної точки зору, та призначено справу до судового розгляду. 13.07.2017 до суду від відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову. 19.07.2017 до суду від представника відповідача ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких представник просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Представник ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» звернув увагу суду на те, що у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 зазначено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, яка не відповідає дійсності, подати докази недостовірності поширеної інформації. А також, що внаслідок поширеної інформації було порушено його особисті немайнові права. В позовній заяві підтверджується наявність достовірної інформації. З огляду на перелічені обставини в статті. Поширена інформація повністю може бути перевірена судом на предмет її правдивості. В статті відсутня будь-яка інформація, яка пов`язана особисто з позивачем та з порушенням його особистих немайнових прав. Розпорядженням керівника апарату суду [PERSON] від 08.09.2017 № 462 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/987/17, у зв`язку з припиненням повноважень судді [PERSON] у зв`язку з закінченням строку, на який було призначено. 08.09.2017 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М. 10.07.2017 до суду надійшла позовна заява третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє [PERSON] , до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа», Приватного акціонерного товариства «Телеканал Інтер» про визнання дій протиправними, визнання інформації недостовірною, захисту честі, гідності, спростування інформації, зобов`язання вчинити дії, у якій позивач просить суд: - визнати дії [PERSON] щодо використання та поширення, у січні 2016 року Приватному акціонерному товариству «Сьогодні Мультімедіа» та Приватному акціонерному товариству «Телеканал «Інтер», у студії останього при значної присутності учасників теле-шоу «Стосується кожного», відомостей та конфіденційної інформації про мати [PERSON] - [PERSON] (" [PERSON] ", [PERSON] ), або щодо втручання у особисте та сімейне життя малолітньої дитини [PERSON] , з порушенням його честі, гідності, протиправними; - визнати недостовірними та такими, що порушують честь, гідність [PERSON] , відомості відносно його матері, які були поширені з боку [PERSON] (« [PERSON] ») працівникам ПАТ «Сьогодні Мультімедіа», - «Пришел терапевт, послушал, сказал, что все нормально, выписал противогрипозный препарат.»; - «...а после отвезли по скорой в больницу на Аккадемгородке.»; - «вскрытие показало, что у [PERSON], от передозировки различными препаратами, печень и селезёнка были увеличены в 10 раз»; - Зобов`язати [PERSON] у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили, спростувати недостовірну інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена, шляхом, надання Приватному акціонерному товариству «Сьогодні Мультімедіа» відомостей або висловів наступного змісту: «ОПРОВЕРЖЕНИЕ! Я, [PERSON] , заявляю, что никогда не была официальным носителем фамилии [PERSON] , а информация про покойную [PERSON] относительно того, что к ней приходил терапевт, прослушивал, сказал, что всё нормально, выписал противогриппозный препарат, что её отвезли по скорой в больницу на Аккадемгородке, а вскрытие показало, что у [PERSON], от передозировки различными препаратами, печень и селезёнка были увеличены в 10 раз, является неправдивой и недостоверной»; - визнати недостовірними та такими, що принижують честь, гідність [PERSON] відомості про його матір, які [INFO] були поширені з боку [PERSON] працівникам ПАТ «Телеканал «Інтер» у студії останього при значної присутності учасників на зніманні телепередачі «Стосується южного» за тематикою «[INFO]», зокрема, - - «В пятницу мы вызвали доктора. Доктор прослушал и сказал, что лёгкие чистые, виписала протизапальні препараты противовирусные. Мы едем в нашу поликлинику». - зобов`язати [PERSON] у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили, спростувати недостовірну інформацію про [PERSON] у такий же спосіб, у який вона була поширена, шляхом надання Приватному акціонерному товариству «Телеканал «Інтер» у студії останього при значної присутності учасників на зніманні телепередачі «Стосується кожного» інтерв`ю з висловами наступного змісту: «ОПРОВЕРЖЕНИЕ! Я, [PERSON] , не имела права рассказывать аудитории в телевизионном ток-шоу «Касается каждого» по теме «[INFO]» конфидециальную информацию, которая охраняется законом, относительно своей сестры [PERSON] »; - визнати дії Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультімедіа» щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про " [PERSON] " ( [PERSON] ) та її сина у статті «[INFO]» газети «СЕГОДНЯ» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO], або щодо втручання в особисте та сімейне життя [PERSON] , протиправними; - визнати недостовірними та такими, що принижують честь, гідність [PERSON] відомості відносно його мати та його самого, які були надруковані, поширені в газеті «СЕГОДНЯ» № [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO] у статті « [INFO] », автор [PERSON], а саме, - «В Киеве грипп забрал еще одну жизнь. В четверг утром скончалась 44-летняя киевлянка [PERSON]»; - «У нее остался 6-летний сын»; - «По словам [PERSON] ,»; - «Пришел терапевт, послушал, сказал, что все нормально, выписал противогриппозный препарат.»; - «…а после отвезли по скорой в больницу на Аккадемгородке.»; - «По словам [PERSON], вскрытие показало, что у [PERSON], от передозировки различными препаратами, печень и селезёнка были увеличены в 10 раз». - Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Сьогодні Мультімедіа» у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили, спростувати недостовірну інформацію про " [PERSON] " ( [PERSON] ) у такий же спосіб, у який вона була поширена, шляхом друкування у газеті «СЕГОДНЯ» відомостей наступного змісту: «ОПРОВЕРЖЕНИЕ! Со слов [PERSON], она никогда не была официальним носителем фамилии [PERSON] , а информация про покойную [PERSON] относительно того, что к ней приходил терапевт, прослушивал, сказал, что всё нормально, выписал противогриппозный препарат, что её отвезли по скорой в больницу на Аккадемгородке, а вскрытие показало, что у [PERSON], от передозировки различными препаратами, печень и селезёнка были увеличены в 10 раз, является неправдивой и недостоверной»; - зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Сьогодні Мультімедіа» надати безоплатно [PERSON] в особі [PERSON] примірник газети «СЕГОДНЯ», який містить певні спростування недостовірної інформації щодо його матері та його самого, які поширені в газеті «СЕГОДНЯ» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO] у статті «[INFO]». - визнати дії Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» щодо збирання, зберігання, використання та поширення великому колу телеглядачів [INFO] в ефірі телебачення на каналах « Інтер », « Інтер+ » у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]», відомостей та конфедеційної інформації у вигляді титрів, - « [PERSON] сестра померлої від грипу [PERSON] », з втручанням в особисте та сімейне життя [PERSON] , - протиправними; - визнати недостовірними та такими, що принижують честь, гідність [PERSON] відомості, - « [PERSON] сестра померлої від грипу [PERSON] » щодо його мати, які були надруковані, поширені [INFO] у титрах в ефірі телебачення на каналах « Інтер », « Інтер+ » у телепередачі «Стосується кного» за тематикою « [INFO] »; - визнати дії Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» щодо збирання, зберігання, використання та поширення великому колу телеглядачів [INFO] в ефірі телебачення на каналах « Інтер », « Інтер+ » у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою « [INFO] », конфіденційну інформацію або відомостей про [PERSON] ( [PERSON] ), зокрема, - - «В пятницу мы вызвали доктора. Доктор прослушал и сказал, что лёгкие чистые, виписала протизапальні препарат противовирусные. Мы едем в нашу поликлинику», та у подальшому конфіденційну інформацію або відомості про останні дні перебування на землі або особисте та сімейне життя [PERSON] у медичному закладі, або щодо втручання в особисте та сімейне життя [PERSON] , протиправними; - зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Телеканал «Інтер» у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили, спростувати недостовірну інформацію про [PERSON] у такий же спосіб, у який вона була поширена, шляхом знімання певного інтерв`ю з [PERSON] у студії останього при значної присутності учасників на зніманні телепередачі «Стосується кожного» про спростування недостовірної інформації з подальшою трансляцією вказаного спростування у телепередачі «Стосується кожного» в ефірі телебачення на каналах « Інтер » та « Інтер+ »; - зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Телеканал «Інтер» у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили, спростувати недостовірну інформацію про [PERSON] у такий же спосіб, у який вона була поширена, шляхом друкування у титрах телепередачі «Стосується кожного» щодо певного інтерв`ю з [PERSON] про спростування недостовірної інформації, відомостей наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ! [PERSON] грипом не хворіла», з подальшою трансляцією зазначеної передачі у ефірі телебачення на каналах « Інтер » та « Інтер+ »; - зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Телеканал «Інтер» у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили, запросити законного представника [PERSON] - [PERSON] на з`йомку телепередачі «Стосується кожного» щодо спростування з боку [PERSON] недостовірної інформації, яка поширена [INFO] на каналах телебачення « Інтер », « Інтер+ » у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою « [INFO] », з подальшою трансляцією зазначеної передачі про спростування недостовірної інформації у ефірі телебачення на каналах « Інтер » та « Інтер+ »; - зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Телеканал «Інтер» надати безоплатно [PERSON] в особі [PERSON] примірник відеозапису на цифровому носії інформації телепередачі «Стосується кожного», щодо спростування недостовірної інформації про його мати; - судові витрати покласти на відповідачів. Підставою звернення до суду з позовом третьої особи, яка заявляє вимоги щодо предмета спору по цивільній справі №760/987/17 стало те, що [PERSON] , [INFO] , є єдиним сином подружжя [PERSON] та [PERSON] , тому поширення відповідачами недостовірних відомостей про маму дитини та його самого у засобах масової інформації, зокрема в газеті та на телебаченні, порушує особисті немайнові права малолітньої особи на честь, гідність та невтручання в його особисте і сімейне життя. Вимоги позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа», Приватного акціонерного товариства «Телеканал Інтер» про визнання дій протиправними, визнання інформації недостовірною, захисту честі, гідності, спростування інформації, зобов`язання вчинити дії, мотивовані наступним. Так, у російськомовній газеті «СЕГОДНЯ», київського випуску, [NUMBER] ([NUMBER]) за понеділок або від [INFO], на восьмому аркуші, статтею автора [PERSON] «[INFO]», було надруковано тиражем 30100 примірників з подальшим поширенням великому колу читачів, інформацію щодо стану сім`ї, здоров`я та дня смерті [PERSON] . При цьому, автор статті посилається на інформацію від [PERSON] або сестри покійної. Так, у наведеній вище статті, зокрема пощирено, наступну інформацію згідно текста оригіналу, - « В Киеве грипп забрал еще одну жизнь. В четверг утром скончалась 44-летняя киевлянка [PERSON] »; - « У нее остался 6-летний сын »; - «По словам [PERSON] ,»; - «Пришел терапевт, послушал, сказал, что все нормально, выписал противогриппозный препарат.»; - «…а после отвезли по скорой в больницу на Аккадемгородке.»; - «По словам [PERSON], вскрытие показало, что у [PERSON], от передозировки различными препаратами, печень и селезёнка были увеличены в 10 раз». Про вказане свідчить зміст зазначеного засобу (газета «СЕГОДНЯ») ЗМІ. З достовірністю вищевказаної інформації або конфедеційної інформації відносно [PERSON] та правомірністю дій відповідачів за участю автора статті щодо її збирання, зберігання, використання, поширення позивач не погоджується, з огляду на наступне. Так, в дійсності ніякої [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] , офіційно або з будь-яких законних підстав ніколи не існувало. Жоден з відповідачів немає у своєму розпорядженні документального підтвердження протилежного. Відповідачка [PERSON] на власний розсуд зазначила себе « [PERSON] » або прізвищем своєї мати [PERSON] . Вказує, що « [PERSON] », яку зазначено у газеті «СЕГОДНЯ» № [NUMBER] ([NUMBER]) від 25 січня 2016 є [PERSON] , або матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] . Наведене підтверджується витягами з соцмереж, свідоцтвами про народження [PERSON] , [PERSON] судовими рішеннями від 02.09.2016 року, 13.10.2016 року, певними особистими паперами [PERSON] , поясненнями у якості свідка [PERSON] з боку [PERSON] висловлення про те, що у [PERSON] залишився 6-річний син, спростовується іншою або на два місяці з тижнем раньою публікацією газети «СЕГОДНЯ» [NUMBER] від [INFO] у статті «[INFO]» зазначено, зокрема, - « Киевлянка [PERSON] решила сделать сюрприз своей сестре [PERSON] : « Парк Феофания - один из любимых парков моей сестры [PERSON], а осень для нее - любимое время года: осенью сестра родилась, осенью она познакомилась с мужем и осенью у них родился сынок». Таким чином, у [PERSON] залишився не лише 6-річний синок, а і чоловік. Позивач вказує на те, що з аналізу публікацій двох статей за листопад 2015 року та січень 2016 року вбачається, що розповсюджена або поширена великому колу читачів стаття відповідача у січні 2016 року порушує особисте немайнове право малолітньої дитини щодо приниження його честі та гідності з втручанням в його особисте та сімейне життя, з прилюдною руйнацією його сімейних відносин після смерті його матері. Ніякий терапевт матері малолітньої дитини до понеділка 18 січня 2016 не оглядав та не виписував будь-яких ліків або медпрепаратів. Про вказане свідчить відсутність документального підтвердження у відповідачів щодо терапевта та виписок медикаментів. Певні документи Київської міської клінічної лікарні №6 спростовують інформацію відповідачів про те, що [PERSON] відвозили у лікарню в Академмістечко . Жодного документального доказу на підтвердження результатів розтину тіла [PERSON] щодо передозування її організму медикаментами не має. Недостовірна, негативна або конфіденційна інформація, яку розповсюдила відповідач [PERSON] ( [PERSON] ) журналісту [PERSON] , та поширили її за допомогою ПАТ «Сьогодні медіа» у газеті «СЕГОДНЯ» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO], порушує конституційні, особисті немайнові права [PERSON] , який залишився без матері. При цьому, будь-який відповідач або автор за вказаним не має письмової згоди [PERSON] , або належно оформленої докуметально угоди з його законним представником [PERSON] щодо збирання, зберігання, використання, поширення особистої, конфіденційної інформації про себе та членів своєї сім`ї. Позивач зазначає про те, що про існування вказаних вище обставини, з іншою інтерпритацією тих самих подій, які поширені у газеті «СЕГОДНЯ» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO], поширено відповідачем ПрАТ «Телеканал «Інтер» за участю невідомого позивачу автора телепередачі «Стосується кожного» по тематиці «[INFO]», яку ПрАТ«Телеканал «Інтер» випустив у ефір телебачення, а саме: [INFO] в ефірі телебачення на каналах « Інтер » та « Інтер+ » поширено телепередачу «Стосується кожного» по тематиці «[INFO]», зйомка якої відбувалась [INFO] у приміщеннях [PERSON] за участю у якості статиста [PERSON] . У час ефіру названої телепередачі відповідач ПрАТ «Телеканал «Інтер» надав титр, або поширив інформацію, зокрема, « [PERSON] сестра померлої від грипу [PERSON] » з подальшим зберіганням вказаного. Вказане підтверджується витягом (скриншот) з інтернет ресурсу або відеокопіями телередачі «Стосується кожного» по тематиці «[INFO]», що транслювалась [INFO] на телеканалах «Інтер» та « Інтер+ ». У подальшому, у телепередачі «Стосується кожного» по тематиці «[INFO]», що транслювалась [INFO] на телеканалах « Інтер » та « Інтер+ », відповідачка [PERSON] ( [PERSON] , вона ж [PERSON] ), розповіла або поширила в ефірі інформацію щодо [PERSON] ( [PERSON] , вона ж « [PERSON] »), зокрема, - - «В пятницу мы вызвали доктора. Доктор прослушал и сказал, что лёгкие чистые, виписала протизапальні препараты противовирусные. Мы едем в нашу поликлинику», з подальшим розповсюдженням, поширенням конфіденційної інформації про обставини, події, стосунки, в яких опинилась мама [PERSON] у час її перебування у лікарні. Зазначені обставини підтверджуються змістом телепередачі «Стосується кожного» по тематиці «[INFO]», яку відповідач ПАТ«Телеканал «Інтер» видав в ефір телебачення [INFO] . З достовірністю вищевказаної, конфіденційної інформації щодо [PERSON] ( [PERSON] ) та з правомірністю дій щодо її поширення належними відповідачами за участю автора телепедачі «Стосується кожного» по тематиці «[INFO]», позивач не погоджується, вказуючи на відсутність у відповідачів будь-яких доказів, які б підтверджували зазначене. При цьому, будь-яке збирання, зберігання, використання, поширення конфіденційної інформації відповідачами за участю автора телепередачі «Стосується кожного» по тематиці «[INFO]», яку надано в ефір телебачення 02.02.2016 року, про обставини, події, стосунки, в яких опинилась [PERSON] ( [PERSON] ), в будь-який час її життя, заборонено Основним законом України з ціллю недопущення порушення особистих немайнових прав на честь, гідність, невтручання в особисте і сімейне життя членів її родини. Позивач вважає, що ігноруючи вищенаведені норми чинного законодавства, відповідачі, а саме [PERSON] у період часу з [INFO] по [INFO] використала засоби масової інформації в особах працівників ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» та ПрАТ «Телеканал «Інтер» для збирання, зберігання, використання, поширення ними недостовірної, негативної, конфіденційної інформації у газеті «Сегодня» від [INFO] та телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]», що вийшла в ефір телебачення [INFO] на телеканалах « Інтер » та «Інтер+», чим порушено особисті немайнові права [PERSON] , як сина [PERSON] та [PERSON] , щодо честі і гідності, з безпідставним втручанням в особисте та сімейне життя малолітньої дитини. З огляду на викладене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.06.2018, постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє [PERSON] . Також судом залучено до участі у справі в якості відповідча журналіста Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультімедіа» [PERSON] . 22.06.2018 до суду від відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову. 23.06.2018 позивачем [PERSON] подано до суду уточнену позовну заяву, у якій позивач просить суд: - визнати недостовірними та такими, що принижують честь і гідність [PERSON] , відомості щодо дружини [PERSON] - « [PERSON] », яка при житті мала офіційне ім`я [PERSON] , що поширені, повідомлені з боку [PERSON] , але під надуманним ім`ям « [PERSON] », Приватному акціонерному товариству «Сьогодні Мультімедіа» в особі [PERSON] , згідно статті «[INFO]» газети «СЕГОДНЯ» №«14 ([NUMBER]) від [INFO], а саме, - «Пришел терапевт, послушал, сказал, что все нормально, выписал противогриппозный препарат», «...а после отвезли по скорой в больницу на Аккадемгородке», «вскрытие показало, что у [PERSON], от передозировки различными препаратами, печень и селезёнка были увеличены в 10 раз». - визнати недостовірними та такими, що принижують честь, гідність [PERSON] відомості щодо дружини [PERSON] - [PERSON] , яку зазначено у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]» як [PERSON] , що [INFO] були поширені з боку [PERSON] , під ім`ям « [PERSON] » у студії знімання Приватним акціонерним товариством «Телеканал «Інтер» ток-шоу «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]» при значної присутності фізичних осіб, зокрема, - «...В пятницу мы вызвали доктора. Доктор прослушал и сказал, что лёгкие чистые. Выписала протизапальні препараты противовирусные…Мы едем в нашу поликлинику...». - визнати протиправними дії [PERSON] , яка під надуманим ім`ям [PERSON] , у період часу з [INFO] по [INFO] , без дозволу [PERSON] , надала, використала, поширила Приватному акціонерному товариству «Сьогодні Мультімедіа» в особі [PERSON] недостовірні відомості та конфіденційну інформацію про дружину [PERSON] , зокрема, відносно особистого життя та стану здоров`я [PERSON] , яка мала офіційне ім`я [PERSON] та [INFO] покинула земне життя, або такими, які є необгрунтованим втручанням в особисте та сімейне життя з приниженням честі і гідності [PERSON] ; - визнати протиправними дії [PERSON] , яка під ім`ям [PERSON] , у період часу з [INFO] по [INFO], без дозволу [PERSON] , надала, використала, поширила Приватному акціонерному товариству «Телеканал «Інтер» недостовірні відомості, фотоматеріали, конфіденційну інформацію щодо особистого та сімейного життя родини позивача у складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яку зазначено у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]», як « [PERSON] », або такими, які є необгрунтованим втручанням в особисте та сімейне життя з приниженням честі і гідності [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму у розмірі сто п`ятдесят тисяч гривень щодо відшкодування моральної або немайнової шкоди, у спосіб перерахунку грошових коштів на ім`я [PERSON] у річний термін після набрання рішення суду законної сили; - визнати недостовірними та такими, що принижують честь, гідність [PERSON] відомості, які створені автором [PERSON] у статті «[INFO]» в газеті «СЕГОДНЯ» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO]», відносно дружини [PERSON] - [PERSON] чи [PERSON] та 6-річного сина чи [PERSON] , 2009 року народження, а саме, «В Киеве грипп забрал еще одну жизнь. В четверг утром скончалась 44-летня киевлянка [PERSON] …У нее остался 6-летний сын… …По словам [PERSON] … …Пришел терапевт, послушал, сказал, что все нормально, выписал противогриппозный препарат… … а после отвезли по скорой в больницу на Аккадемгородке… …По словам [PERSON], вскрытие показало, что у [PERSON], от передозировки различными препаратами, печень и селезёнка были увеличены в 10 раз»; - визнати протиправними дії [PERSON] - автора статті «[INFO]» газети «СЕГОДНЯ» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO], яка у період часу з 22.01.2016 року по 25.01.2016 року, без особистого дозволу [PERSON] та законного представника малолітнього [PERSON] , вчинила збирання, зберігання, використання, розповсюдження конфіденційної та недостовірної інформації з втручанням в особисте та сімейне життя дружини [PERSON] - [PERSON] , яка мала офіційне ім`я [PERSON] та [INFO] покинула земне життя; - визнати протиправними дії Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультімедіа» щодо збирання, зберігання, використання та поширення особистої, сімейної, конфіденційної та недостовірної інформації, без письмового дозволу [PERSON] , про членів його родини, зокрема, відносно дружини [PERSON] - [PERSON] чи [PERSON] та 6-річного сина чи [PERSON] , 2009 року народження, згідно статті «[INFO]» газети «СЕГОДНЯ» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO], або такими, які є необгрунтованим втручанням в особисте та сімейне життя з приниженням честі і гідності [PERSON] ; - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультімедіа» на користь [PERSON] грошову суму у розмірі двісті п`ятдесят тисяч гривень щодо відшкодування моральної або немайнової шкоди, у спосіб перерахунку грошових коштів на ім`я [PERSON] у місячний термін після набрання рішення суду законної сили; - визнати протиправними дії Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер», що вчинені [INFO] щодо збирання, зберігання, використання та поширення, без письмового дозволу [PERSON] , великому колу осіб у студії знімання ток-шоу «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]» фотографічного зображення інтимного характеру сім`ї у складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , або такими, які є необгрунтованим втручанням в особисте та сімейне життя з приниженням честі і гідності [PERSON] ; - визнати протиправними дії Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер», що вчинені [INFO] щодо збирання, зберігання, використання та поширення, без письмового дозволу [PERSON] , великому колу телеглядачів фотографічного зображення інтимного характеру сім`ї у складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у ефірі телебачення на каналах « Інтер », « Інтер+ » у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]», або такими, які є необгрунтованим втручанням в особисте та сімейне життя з приниженням честі і гідності [PERSON] ; - визнати недостовірними відомості, - « [PERSON] сестра померлої від грипу [PERSON] » щодо дружини [PERSON] - [PERSON] , що [INFO] Приватним акціонерним товариством «Телеканал «Інтер» були надруковані або поширені у титрах ефіру телебачення на каналах « Інтер », « Інтер+ » у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]»; - визнати протиправними дії Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» щодо створення, зберігання, використання, поширення [INFO] , без письмового дозволу [PERSON] , в ефірі телебачення на каналах « Інтер », « Інтер+ » у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]», недостовірних відомостей та конфіденційної інформації щодо [PERSON] у вигляді титрів, - « [PERSON] сестра померлої від грипу [PERSON] », або такими, які є необгрунтованим втручанням в особисте та сімейне життя з приниженням честі і гідності [PERSON] ; - визнати протиправними дії Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» щодо збирання, зберігання, використання та поширення [INFO] , без письмового дозволу [PERSON] , в ефірі телебачення на каналах « Інтер », « Інтер+ » у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою « [INFO] », конфіденційної та недостовірної інформації про «[PERSON]» або [PERSON] чи [PERSON] , зокрема, - «...В пятницу мы вызвали доктора. Доктор прослушал и сказал, что лёгкие чистые. Выписала протизапальні препарат противовирусные… …Мы едем в нашу поликлинику...», а також, конфіденційну інформацію про останні дні перебування на землі чи особисте та сімейне життя [PERSON] у медичному закладі, або такими, які є необгрунтованим втручанням в особисте та сімейне життя з приниженням честі і гідності [PERSON] ; - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» на користь [PERSON] грошову суму у розмірі триста п`ятдесят тисяч гривень щодо відшкодування моральної або немайнової шкоди, у спосіб перерахунку грошових коштів на ім`я [PERSON] у місячний термін після набрання рішення суду законної сили; - судові витрати покласти на відповідачів. У подана заяві про уточнення позовних вимог позивач [PERSON] зазначає наступне. Так, підставою його звернення 18 січня 2017 року за судовим захистом немайнових прав, зокрема, особистих та сімейних прав, права на повагу до гідності та у своїх родинних відносинах з [PERSON] , яку відповідачі зазначили у висловленнях та певних публікаціях ЗМІ, як « [PERSON] », « [PERSON] » та яка в дійсності раптово померла [INFO] . Порушення його немайнових прав створено з боку [PERSON] , [PERSON] , ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа», ПрАТ «Телеканал «Інтер» без його письмового дозволу публікацій обставин особистого та сімейного життя при розповсюджені недостовірної конфіденційної інформаці родини позивача, при ігноруванні відповідачами та співвідповідачкою певних норм чинного законодавства України та норм міжнародного права щодо заборони втручання в особисте, приватне, сімейне життя, розповсюдження недостовірної та конфіденційної інформації родинного оточення позивача з посяганням на його честь та гідність. Про вказані обставини свідчать первісна позовна заява від 18.01.2017 року, зміст Київського випуску газети «Сегодня» за 17.11.2015 р. та 25.01.2016 р., відео записи телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]», що 02.02.2016 року транслювалось на каналах телебачення « Інтер » та « Інтер+ », письмове звернення відповідачки до державних органів виконавчої влади від 14.03.2016 року, лист медичної установи від 04.05.2016 року, судові рішення від 02.09.2016 року та 13.10.2016 року та інші докази, які разом з зазначеними містять матеріали судової справи №760/987/17. При цьому, [INFO] ПрАТ «Телеканал «Інтер» у студії запису ток-шоу «Стосується кожного» на великому екрані без письмового дозволу або згоди [PERSON] здійснив показ фотографічного зображення сім`ї позивача, у складі батька [PERSON] , мати [PERSON] та сина зазначених осіб [PERSON] , 2009 р.н. Таке фотографічне зображення має інтимний характер та воно, без письмового дозволу [PERSON] , [INFO] було розповсюджено з боку ПрАТ «Телеканал «Інтер» по каналам телебачення « Інтер », « Інтер+ » у телепередачі за тематикою «[INFO]». Про вказане свідчать два відеозапису телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]» при хронометражі показу від 29 хв. 50 сек. до 29 хв. 54 сек., за змістом матеріалів судової справи №760/987/17 на відповідному електронному носії інформації, а також, показання [PERSON] в якості свідка щодо подій [INFO] при зніманні вказаного ток-шоу «Стосується кожного». З такими діями ПрАТ «Телеканал «Інтер» позивач не погоджується, вважає це втручанням в особисте, сімейне життя позивача та його родини, або порушенням прав [PERSON] , що суперечить положенням ст. 32 Конституції України, нормам міжнародного права, тощо. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.06.2018, постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, судом прийнято до розгляду подану заяву про уточнення позовних вимог; прийнято позов третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє [PERSON] , до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа», Приватного акціонерного товариства «Телеканал Інтер» про визнання дій протиправними, визнання інформації недостовірною, захисту честі, гідності, спростування інформації, зобов`язання вчинити дії. 05.07.2018 до суду від представника відповідача ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» надійшла заява про застосування строку позовної давності. 09.07.2018 до суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. 09.07.2018 до суду від представника відповідача ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» надійшли письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких представник ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» просить відмовити у задоволенні позову в поному обсязі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.07.2018, у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Також позивач підтримав позов третьої особи, як законний представник та просив його задовольнити. У ході розгляду справи по суті по справі було оголошено переву. У подальшому учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи осіб, які беруть участь у справі, було повідомлено належним чином, будь-яких заяв, клопотань, додаткових пояснень від учасників процесу станом на дату розгляду справи до суду не надійшло. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи за відсутності учасників процесу, на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, законного представника за позовом третьої особи з самостійними вимогами, допитавши позивача як свідка, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що у газеті «СЕГОДНЯ» [NUMBER] ([NUMBER]) від [INFO] вийшла стаття «[INFO]», автором якої є [PERSON] , виконуючи редакційне завдання. У своїй позовній заяві позивач [PERSON] зазначає, що, на його думку, викладені в статті відомості є недостовірні та такі, що принижують його честь і гідність, оскільки там зазначені дані про його дружину, яка офіційно носила ім`я [PERSON] , та яка через хворобу передчасно померла [INFO] . Позивач вважає оприлюднену в газеті інформацію втручанням в особисте та сімейне життя своєї родини і звинувачує у розповсюдженні недостовірних відомостей сестру померлої, [PERSON] . Так, позивач вказує на те, що [INFO] в ефірі телебачення на каналах « Інтер » та « Інтер+ » вийшла телепередача «Стосується кожного» по тематиці «[INFO]», зйомка якої відбувалась [INFO] у період часу з 11:00 до 13:00 у приміщеннях [PERSON] за участю позивача. У час ефіру вказаної телепередачі відповідач ПАТ «Телеканал «Інтер» надав титр, що виступає « [PERSON] сестра померлої від грипу [PERSON] ». В подальшому [PERSON] (відповідач [PERSON] ) почала розповідати в ефірі скривлену та недостовірну інформацію, що в п`ятницю вона викликала лікаря, лікар приходив, лікар прослуховував [PERSON] , виписував протизапальні ліки, у понеділок вона з сестрою [PERSON] їхала до поліклініки і тому подібне. Зазначені обставини підтверджуються певним записом телепередачі «Стосується кожного» по тематиці «[INFO]», яку відповідач ПАТ «Телеканал Інтер» видав в ефір [INFO]. Позивач зазначає, що вся вказана інформація не відповідає дійсності. Також позивач вказав, що з листопада 2016 року в Шевченківському районному суді м. Києва на розгляді перебуває цивільна справа № 761/39278/16-ц за його позовом до ПрАТ «Телеканал «Інтер» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. Розповсюдження відповідачами чи фізичними особами та юридичними особами недостовірної та конфіденційної інформації про стан здоров`я [PERSON] - дружини позивача та матері [PERSON] , за відповідний час її життя, без певної згоди позивача та без згоди законного представника інтересів малолітньої дитини [PERSON] , з втручанням в їхнє особисте, приватне сімейне життя, а також поширення вищевказаної недостовірної інформації перед великим колом телеглядачів та читачів, є суттєвим порушенням особистих немайнових прав щодо сім`ї або сімейного життя та його таємниці. Вищенаведена недостовірна інформація, що розповсюджена відповідачами, є негативною та порушує особисті немайнові права позивача, на недоторканність особистого та сімейного життя, право на повагу до гідності та честі та підлягає спростуванню у судовому порядку. Підставою звернення 18 січня 2017 року за судовим захистом є захист немайнових прав, зокрема, особистих та сімейних прав, права на повагу до гідності та у своїх родинних відносинах з [PERSON] , яку відповідачі зазначили у висловленнях та певних публікаціях ЗМІ, як « [PERSON] , [PERSON] » та яка в дійсності раптово померла [INFO] . Порушення його немайнових прав створено з боку [PERSON] , [PERSON] , ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа», ПрАТ «Телеканал «Інтер» без його письмового дозволу публікацій обставин особистого та сімейного життя при розповсюджені недостовірної конфіденційної інформаці родини позивача, при ігноруванні відповідачами та співвідповідачкою певних норм чинного законодавства України та норм міжнародного права щодо заборони втручання в особисте, приватне, сімейне життя, розповсюдження недостовірної та конфіденційної інформації родинного оточення позивача з посяганням на його честь та гідність. Про вказані обставини свідчать первісна позовна заява від 18.01.2017, зміст Київського випуску газети «Сегодня» за 17.11.2015 та 25.01.2016, відео записи телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]», що 02.02.2016 транслювалось на каналах телебачення « Інтер » та « Інтер+ », письмове звернення відповідачки до державних органів виконавчої влади від 14.03.2016 року, лист медичної установи від 04.05.2016, судові рішення від 02.09.2016 та 13.10.2016 та інші докази, які разом з зазначеними містять матеріали судової справи №760/987/17. При цьому, [INFO] ПрАТ «Телеканал «Інтер» у студії запису ток-шоу «Стосується кожного» на великому екрані без письмового дозволу або згоди [PERSON] здійснив показ фотографічного зображення сім`ї позивача, у складі батька [PERSON] , мати [PERSON] та сина зазначених осіб [PERSON] , 2009 р.н. Таке фотографічне зображення має інтимний характер та воно, без письмового дозволу [PERSON] , [INFO] було розповсюджено з боку ПрАТ «Телеканал «Інтер» по каналам телебачення « Інтер », « Інтер+ » у телепередачі за тематикою «[INFO]». Про вказане свідчать два відеозапису телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «[INFO]» при хронометражі показу від 29 хв. 50 сек. до 29 хв. 54 сек., за змістом матеріалів судової справи №760/987/17 на відповідному електронному носії інформації, а також, показання [PERSON] в якості свідка щодо подій [INFO] при зніманні вказаного ток-шоу «Стосується кожного». З такими діями ПрАТ «Телеканал «Інтер» позивач не погоджується, вважає це втручанням в особисте, сімейне життя позивача та його родини, або порушенням прав [PERSON] , що суперечить положенням ст. 32 Конституції України, нормам міжнародного права, тощо. Аналогічний за своїм змістом щодо підстав в обгрунтування заявлених вимог є позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє [PERSON] , до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа», Приватного акціонерного товариства «Телеканал Інтер» про визнання дій протиправними, визнання інформації недостовірною, захисту честі, гідності, спростування інформації, зобов`язання вчинити дії. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 3 Конституції України, статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його честі і гідності. Честь і гідність фізичної особи є недоторканними. У разі порушення цих прав фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її честі і гідності. Конституцією України в ст. 3 закріплено, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. А в силу ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. В свою чергу ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Згідно з статтею 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі «Карпюк та інші проти України від 06 жовтня 2015 року). Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок порушення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (ч.4 ст. 277 ЦК України). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила (ч.6 ст. 277 ЦК України). Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч.7 ст. 277 ЦК України). Згідно зі ст.1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до ст.2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя. Статтею 27 Закону України «Про інформацію» передбачено, що порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України. У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що при розгляді даної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. У пункті 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України також роз`яснено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 вказано на те, що спростуванню підлягає тільки поширена недостовірна інформація, і саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відносини, пов`язані з діяльністю друкованих засобів масової інформації в Україні, регулюються конституцією України. Законом України «Про інформацію», Законом України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» та іншими законодавчими актами України. Відповідно до Закону України «Про інформацію», масовою інформацією визнається інформація для поширення з метою її доведення до необмеженого кола осіб (п. 1 ст. 22), а засобами масової інформації визнаються засоби, призначені для публічного поширення друкованої інформації. Відповідно до ст. 23 вищезазначеного закону, інформаційна продукція та інформаційні послуги є об`єктами цивільно-правових відносин, що регулюються цивільним законодавством. Також даним законом визначено заборону втручатися у професійну діяльність журналістів, здійснювати контроль за змістом поширюваної інформації, замовчування суспільно значимої (необхідної) інформації, накладення заборони на висвітлення окремих тем, показ окремих осіб або поширення інформації про них. Тому, ст. 25 даного Закону передбачено особливу гарантію в роботі кожного журналіста - право не розкривати джерело інформації або інформацію, яка дозволяє встановити джерела інформації. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) України» та з урахуванням ст. 5 Закону України «Про інформацію» - діяльність друкованих засобів інформації - це є збирання, творення, редагування, підготовка інформації до друку та видання друкованих ЗМІ з метою її поширення серед читачів. Діяльність забезпечується самостійністю її суб`єктів у всіх видах відносин, пов`язаних із здійсненням їх прав і обов`язків. Одними з основних прав журналістів є право на вільне одержання, використання, поширення (публікацію) та зберігання інформації; відвідувати державні органи влади, органи місцевого і регіонального самоврядування; відкрито здійснювати записи, в тому числі із застосуванням будь-яких технічних засобів; переваги на одержання відкритої за режимом доступу інформації. Статтею 10 Конвенції від 04.11.1950 р., № ETS N 005 «Конвенція про захист людини і осноновоположних свобод», встановлено свободу вираження поглядів: 1. Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає в себе свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. 2. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду. Виходячи з переконань, захист джерел інформації журналістів є основною умовою для здійснення журналістської діяльності й забезпечення свободи ЗМІ. Абз.1 ст. 2 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» передбачена свобода слова і вільне вираження у друкованій формі своїх поглядів і переконань гарантуються Конституцією України і відповідно до даного закону означають право кожного громадянина вільно і незалежно шукати, одержувати, фіксувати, зберігати, використовувати та поширювати будь-яку відкриту за режимом доступу інформацію за допомогою друкованих засобів масової інформації. Також, використання журналістами їх прав не відкривати свої джерела інформації супроводжується їх обов`язками та відповідальністю, як це викладено в ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Дана Конвенція служить основою для вищезазначеної Рекомендації R (2000) 7. Суд звертає увагу на те, що національна безпека - захищеність життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якої забезпечуються сталий розвиток суспільства, своєчасне виявлення, запобігання і нейтралізація реальних та потенційних загроз національним інтересам. Національні інтереси являють собою життєво важливі матеріальні, інтелектуальні і духовні цінності Українського народу як носія суверенітету і єдиного джерела влади в Україні, визначальні потреби суспільства і держави, реалізація яких гарантує державний суверенітет України та її прогресивний розвиток. Свобода вираження являє собою важливість складової демократичних прав і свобод. На першому засіданні Генеральної Асамблеї ООН в 1946 році, перед тим як підписати основні міжнародні угоди й домовленості по правам людини, була прийнята резолюція № 59 (1), в якій відмічалося: «Свобода інформації є основоположним правом людини і... критерієм усіх свобод, які знаходяться під юрисдикцією Організації Обєднаних Націй». Як вбачається з інформації, яку позивач просить визнати недостовірною та спростувати, вона є оціночним судженням та вимога доводити правдивість вказаних висловлювань є неможливим і порушує свободу на власну точку зору. Вказані висловлювання є соціальними висловлюваннями щодо питань, які становлять громадський інтерес. Статтею 277 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) України» визначено, що особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Однак, визначені вище відомості як оскаржувані, не стосуються особи, позивача, так як подана інформація в статті несе в собі громадський інтерес та інтерес національної безпеки. В статті йде мова про вірус, який розповсюджувався на території України в певний період часу. В статті зазначаються статистичні дані, точки зору лікарів по епідемії в країні. Констатували факт ускладнень (і не один), подано інформацію для громадян щодо збереження та догляду за здоров`ям. Це інформація про епідемію, яка дійсно мала місце та пов`язана з подіями, які описані в статті. Інформацію про захворюваність грипом та ОРВІ, яка висвітлена в статті, можна вважати суспільно необхідною, адже захворювання становить загрозу не тільки здоров`ю, а й життю населення. Суд звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 29 Закону України «Про інформацію», інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Як вбачається з матеріалів справи, у статті «[INFO]» жодного разу не звучить ні офіційне прізвище померлої дружини [PERSON] - [PERSON] , ні прізвище її сестри [PERSON] . Не фігурує у тексті і ім`я сина позивача, [PERSON] . В газеті «Сегодня» [NUMBER] від [INFO], зокрема й у статті «[INFO]» не виходила жодна фотографія або ілюстрація родини позивача [PERSON] . В статті відсутня будь-яка інформація, яка пов`язана особисто з позивачем та його родиною, а також інформація з порушенням його особистих немайнових прав. Суд зазначає, що негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо). Що, апріорі, неможливо пов`язати з інтересами національної безпеки щодо стану здоров`я значної кількості осіб. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», не допускається вимога попереднього погодження повідомлень і матеріалів, які поширюються друкованими засобами масової інформації». Крім того, суд звертає увагу на те, що у п.2 ст. 24 Закону України «Про інформацію» визначено, що забороняються втручання у професійну діяльність журналістів, контроль за змістом поширюваної інформації, зокрема з метою поширення чи непоширення певної інформації, замовчування суспільно необхідної інформації, накладення заборони на висвітлення окремих тем, показ окремих осіб або поширення інформації про них, заборони критикувати суюєкти владних повноважень. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Стаття 10 Конвенції захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надані. Свобода слова передбачає використання висловлювань, деякою мірою перебільшених або навіть провокаційних. При дотриманні умов параграфа 2 статті 10 Конвенції право вільно передавати інформацію поширюється не лише на «інформацію» та «ідеї», які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі, які обурюють, шокують чи викликають стурбованість. Такими є вимоги плюралізму, толерантності і лібералізму, без яких немає «демократичного суспільства». Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є така інформація фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно із частиною другою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема: - норм чинного законодавства, - вчинення будь-яких інших дій (наприклад: порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Гіпербола - вид тропа. Стилістична фігура явного і навмисного перебільшення для посилення виразності та підкреслення сказаної думки. Алегорія - спосіб двопланового художнього зображення, що ґрунтується на приховуванні реальних осіб, явищ і предметів під конкретними художніми образами з відповідними асоціаціями, з характерними ознаками приховуваного. Алегоричні образи переважно є втіленням абстрактних понять, які завжди можна розкрити аналітично. Значення алегорії, на відміну від багатозначного символу, однозначне і відділене від образу; зв`язок між значенням і образом встановлюється за подібністю. Сатира - гостра критика чогось, окремих осіб, людських груп чи суспільства з висміюванням, а то й гнівним засудженням вад і негативних явищ у різних ділянках індивідуального, суспільного й політичного життя, суперечних із загальнообов`язковими принципами чи встановленими ідеалами. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Разом з тим, використання ряду мовних зворотів може перетворити твердження про факт в оціночне судження. Наприклад, поширеним прийомом з перетворення твердження про факт в оціночне судження є форма припущення і особистої думки (оцінки). Спірні (оціночні) висловлювання не містять фактичних даних, оскільки часто виражені з застосуванням мовних засобів не у стверджувальній формі, а як припущення, з використанням словосполучень «можливо», «у мене склалося враження», «на мою думку», «схоже на те», «мені видається». У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки дійсності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні статті 10 Конвенції. Якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання у право має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя. Суд наголошує, що вимогу доведення правдивості оціночного судження виконати неможливо, отже, ця вимога порушує свободу вираження думки як таку, а вона є основною складовою права, гарантованого ст.10 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 29 травня 2005 року в справі «Українська прес-група проти України», заява № 72713/01, п.41). Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року роз`яснено судам, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Отже, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. При поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Судом враховано положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Статтею 27 Закону України «Про інформацію» передбачено, що порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України. За положеннями ст.59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (закону, чинного на дату виникнення спору) телерадіоорганізація, зокрема, зобов`язана: а) дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; в) поширювати об`єктивну інформацію. Відповідно до змісту ст. 48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» кожна телерадіоорганізація-ліцензіат зобов`язана вести журнал обліку передач, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій). У журналі обліку передач фіксуються: дата випуску, час початку і закінчення передачі; назва і тема передачі; прізвище авторів і ведучих передачі; мова передачі. Журнал обліку передач зберігається телерадіоорганізацією протягом року з дня останнього запису в ньому. Усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку. За змістом ч.ч. 1, 3, 5 ст. 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Заяву з вимогою спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення. На вимогу заявника телерадіоорганізація зобов`язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагмента програми чи передачі або надати копію запису фрагмента з відповідною оплатою. Однак звернення громадянина або юридичної особи до телерадіоорганізації зі скаргою в порядку ст. 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» не є обов`язковою передумовою звернення до суду за захистом недоторканості ділової репутації, адже передбачає право, а не обов`язок особи на звернення до телерадіоорганізації зі скаргою щодо змісту відповідних програм та передач та, відповідно, на отримання копії запису фрагмента зі спірної інформацією. Право на судовий захист ділової репутації не залежить від того, чи скористалися громадянин чи юридична особа правом вимагати від телерадіоорганізації спростування недостовірної інформації в позасудовому порядку. Тому сплив установленого законом 14-денного строку зберігання трансльованої передачі та незвернення заявника до телерадіоорганізації протягом цього строку з відповідною (відповідними) вимогою (вимогами) у порядку частин третьої, п`ятої статті 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» про спростування недостовірної інформації та/або про надання копії запису фрагмента передачі не позбавляє його можливості захистити свої права у судовому порядку з дотриманням принципу змагальності сторін. За результатами розгляду справи, суд встановив, що інформація, яку позивач просить визнати недостовірною та спростувати, яка була відтворена в ефірі телебачення на каналах « Інтер » та « Інтер+ » в телепередачі «стосується кожного» по тематиці «[INFO]» є відтворенням інформації, взятої з публікації в газеті «СЕГОДНЯ» та дослівним відтворенням інтерв`ю [PERSON] . Відповідач не є автором вищевказаної інформації та здійснив відтворення оспорюваної інформації, надавши її читачам та глядачам як дослівне відтворення повідомлень фізичних та юридичних осіб, інших друкованих засобів масової інформації з посиланням на автора і джерело походження. Так, згідно зі статтею 67 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» телерадіоорганізація та її працівники не несуть відповідальності за поширення інформації, що не відповідає дійсності, у разі: а) якщо ця інформація містилася в офіційних повідомленнях або одержана від органів державної влади, органів місцевого самоврядування у письмовій формі; б) якщо ця інформація є дослівним цитуванням заяв і виступів (усних і друкованих) посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування, народних депутатів України, кандидатів на пост Президента України, кандидатів у народні депутати України та у депутати рад усіх рівнів, кандидатів на посади сільських, селищних, міських голів; в) якщо ця інформація розповсюджувалася без попереднього запису та містилася у виступах осіб, які не є працівниками телерадіоорганізації; г) якщо вона є дослівним відтворенням матеріалів, поширених іншим засобом масової інформації або інформаційним агентством, з посиланням на нього; ґ) якщо звільнення від відповідальності передбачено іншим законом. Отже, чинне законодавство, в окремих випадках, звільняє телерадіоорганізацію та її працівників від відповідальності за поширення інформації, що не відповідає дійсності. Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за публікацію вищевказаних відомостей. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПрАТ «Телеканал «Інтер» про спростування недостовірної інформації. Так, за правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства, можна дійти висновку, що для досягнення мети здійснення судового розгляду, позивач має право надати або відеозапис, отриманий у порядку ст. 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», або відеозапис з електронного інтернет-джерела (електронної платформи), на якому (якій) розміщено відеоролик. Такий правовий висновок викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 року у справі № 905/902/20. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 зазначено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, яка не відповідає дійсності, подати докази недостовірності поширеної інформації. А також, що внаслідок поширеної інформації було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Проаналізувавши заявлені позовні вимоги та наявні у справі докази, суд вважає, що стороною позивача не надано суду належних доказів порушення його особистих немайнових прав. З огляду на викладене вище, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь і гідність позивача, та порушує право на недоторканість ділової репутації, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. За таких обставин, відсутні підстави й для задоволення вимог позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє [PERSON] , до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа», Приватного акціонерного товариства «Телеканал Інтер» про визнання дій протиправними, визнання інформації недостовірною, захисту честі, гідності, спростування інформації, зобов`язання вчинити дії. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю та безпідставністю.

Outcome: dismissed