Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

У березні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором від 31.10.2023 №19-03КЗ у сумі 197 838,44 грн.; розірвати договір від 31.10.2023 №19-03КЗ, укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з істотним порушенням його умов. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір від 31.10.2023 №19-03КЗ, який за своїм змістом, суб`єктним складом, предметом та правою природою є договором підряду. За умовами п.1.1 договору виконавець зобов`язаний виконати роботи з виготовлення, поставки та монтажу сходів відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною договору та передати замовнику, а замовник зобов`язаний прийняти та сплатити роботи по виготовленню та монтажу сходів. Зі змісту специфікації до договору від 31.10.2023 №19-03КЗ вбачається, що під роботами розуміється комплекс робіт, а саме: виготовлення всіх деталей для виконання договору від 31.10.2023; фарбування всіх деталей відповідно до узгодженого проекту між замовником і виконавцем; монтаж сходинок і підсходинок на об`єкті замовника (бетонна основа); фрезерування та сверління; малярні роботи з обробки швів, з`єднань і т.д.; монтаж комбінованого огородження маршів; монтаж комбінованого огородження балюстради. Згідно п.2.1 договору виконавець зобов`язаний виконати роботи, визначені п.1 за адресою: [ADDRESS] , тобто за адресою реєстрації позивача. Відповідно до п.3.1 договору, ціна договору складає 150 000 (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) договірна ціна включає всі витрати виконавця, пов`язані з виконанням цього договору, а саме: виготовлення товару, транспортні витрати, оплату праці, монтаж товару. Попередня оплата виконаної роботи складає 75 000 грн. (сімдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.), оплата здійснюється на розрахунковий рахунок виконавця або готівкою для подальшого внесення на рахунок в день підписання договору (п. 3.2 договору). Оплата в розмірі 45 000 грн. (сорок п`ять тисяч гривень 00 коп.) здійснюється замовником перед початком попереднього (чорнового) монтажу сходинок на об`єкті замовника (п. 3.3 Договору). Замовник зобов`язаний здійснити остаточний розрахунок суми, що складає 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень 00 коп.) з виконавцем протягом 2 (двох) робочих днів після завершення робіт на розрахунковий рахунок виконавця або готівкою (п.3.4 Договору). Позивач зазначає, що в рамках укладеного договору на виконання пунктів 3.2-3.3 договору позивачем готівкою були передані відповідачу кошти в загальній сумі 120 000 грн., про що відповідачем була власноручно складена розписка про отримання в рахунок виконання договору від 31.10.2023 №19-03 грошових коштів, а саме: 75 000 грн. (сімдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.) 31.10.2023; 45 000 грн. (сорок п`ять тисяч гривень 00 коп.) - 14.11.2023. Вказує, що після отримання першої частини коштів відповідач почав ухилятися від добросовісного виконання договірних зобов`язань, а саме неодноразово повідомляв про перенесення строків виконання робіт та в подальшому взагалі перестав відповідати на дзвінки, роботи згідно переліку, зазначеному у Специфікації до Договору, на об`єкті замовника не виконані, зокрема відсутні стовби ясеневі 80*80, балясини комбіновані, метал + масив дерева, поручень ясень круглий 50 мм, трубка металева, балюстрада, внаслідок чого не здійснено монтаж комбінованого огородження маршів та комбінованого огородження балюстради. Виходячи з пункту 6.1. Договору, 18.12.2023 (тобто, на четвертий робочий день після 12.12.2023) у відповідача на підставі пункту 6.1. договору виникла заборгованість перед позивачем у вигляді суми штрафу у розмірі - 75 000 грн. (сімдесят п`ять тисяч гривень), які він має сплатити, та суми повернення всіх коштів, внесених замовником в рамках даного договору, а отже загальний розмір такої вимоги становить 195 000 грн. Крім того, позивач вважає, що відповідачем порушений її обов`язок, встановлений п. 6.2. укладеного договору, а тому позивач просить стягнути суму основної заборгованості, а також стягнути неустойку в розмірі 75\~000,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 1\~367,34 грн. та 3 % річних в розмірі 1\~471,10 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 22.03.2024 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області. Ухвалою суду від 10.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості з повідомленням (викликом) сторін. 18 вересня 2024 року представником позивача адвокатом Васильчук С.С. подано заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їхній сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 31 жовтня 2023 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 19-03К3 про виконання робіт. Згідно п.1.1. договору виконавець зобов`язаний виконати роботи з виготовлення, поставки та монтажу сходів відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною договору та передати замовнику, а замовник зобов`язаний прийняти та сплатити роботи по виготовленню та монтажу сходів. Відповідно до п. 2.1. договору, виконавець зобов`язаний виконати роботи, визначені п.1 за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Тарасівка, вул. П.Могили, 45. Відповідно до п.2.2. роботи, що виконуються виконавцем, повинні відповідати умовам договору та специфікації. Відповідно до п.3.1 договору, ціна договору складає 150 000 (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) договірна ціна включає всі витрати виконавця, пов`язані з виконанням цього договору, а саме: виготовлення товару, транспортні витрати, оплату праці, монтаж товару. Пунктами 3.2., 3.3. передбачено, що попередня оплата виконаної роботи складає 75 000 грн. (сімдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.), оплата здійснюється на розрахунковий рахунок виконавця або готівкою для подальшого внесення на рахунок в день підписання договору. Оплата в розмірі 45 000 грн. (сорок п`ять тисяч гривень 00 коп.) здійснюється замовником перед початком попереднього (чорнового) монтажу сходинок на об`єкті замовника. Відповідно до п.3.4. договору замовник зобов`язаний здійснити остаточний розрахунок суми, що складає 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень 00 коп.) з виконавцем протягом 2 (двох) робочих днів після завершення робіт на розрахунковий рахунок виконавця або готівкою. Згідно п.4.1. договору виконавець зобов`язується виконати роботи обумовлені в Специфікації до даного договору не пізніше 30 робочих днів (в робочі дні не включаються вихідні та святкові дні). Зі змісту специфікації до договору від 31.10.2023 №19-03К3 вбачається, що під роботами розуміється комплекс робіт, а саме: виготовлення всіх деталей для виконання договору від 31.10.2023; фарбування всіх деталей відповідно до узгодженого проекту між замовником і виконавцем; монтаж сходинок і підсходинок на об`єкті замовника (бетонна основа); фрезерування та сверління; малярні роботи з обробки швів, з`єднань і т.д.; монтаж комбінованого огородження маршів; монтаж комбінованого огородження балюстради. Відповідно до матеріалів справи, в рамках укладеного договору на виконання пунктів 3.2-3.3 договору позивачем готівкою були передані відповідачу кошти в загальній сумі 120 000 грн., про що відповідачем була власноручно складена розписка про отримання в рахунок виконання договору від 31.10.2023 №19-03 грошових коштів, а саме: 75 000 грн. (сімдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.) 31.10.2023; 45 000 грн. (сорок п`ять тисяч гривень 00 коп.) 14.11.2023. Так п.6.1 договору передбачено, що в разі затримки виконання виготовлення поставки та монтажу сходів більше ніж за три робочі дні понад термін, вказаний в п.3.2 даного договору, виконавець сплачує штраф у сумі 75\~000,00 грн., та повертає всі кошти внесені замовником в рамках даного договору. Відповідно до п.6.2 договору в разі несвоєчасного виконання замовником п.4.3 договору він повинен сплатити на користь виконавця пеню у розмірі 0,01 % від ціни робіт, передбачених п.3.1 договору за кожен день прострочення зобов`язання. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 626, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Перш за все, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента. У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором. Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до частини першої статті 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Статтею 839 ЦК України визначено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. Статтею 846 ЦК України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями статті 610, частин першої-другої статті 611, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як було встановлено в ході судового розгляду, 30 денний строк на виконання робіт, передбачений п.4.1 договору сплив 12.12.2023. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Положеннями ст. 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Судом встановлено, що позивач, як замовник, виконала всі обов`язки, покладені на неї договором № 19-03К3 від 31 жовтня 2023 року, а відповідач зобов`язання за договором не виконав, що є підставою для розірвання договору та стягнення із відповідача на користь позивача сплаченої суми попередньої оплати, яка з урахуванням розписок від 31.10.2023 та 14.11.2023 року складає 120\~000,00 грн. Крім того, відповідно до п.6.1 договору в разі затримки виконання, виготовлення, поставки та монтажу сходів більше ніж на три робочі дні понад термін, вказаний у п. 3.2 даного договору виконавець сплачує штраф у сумі 75000,00 грн. та повертає всі кошти, внесені замовником у рамках даного договору. Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Суд ураховує, що між сторонами виникли договірні зобов`язання і згідно договору відповідач був зобов`язаний виготовити замовлення в строк до 13.12.2023, таким чином зобов`язання є простроченим з 14.12.2023. Суд погоджується з розміром неустойки, визначеним позивачкою у поданих розрахунках, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми неустойки у розмірі 75\~000,00 грн. підлягають задоволенню. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Приписи ст. 625 ЦК України застосовуються у деліктних зобов`язаннях щодо відшкодування шкоди, що підтверджується постановою Великої Палати Верховного суду України у справі № 686/21962/15-ц прийнятою 16.05.2018 року, постановою Верховного суду України у справі № 456/3525/15 прийнятою 13.02.2019 року, постановою Верховного суду України у справі №758/9445/16-ц прийнятою 11.02.2019 року. Враховуючи наведене, відповідач зобов`язаний сплатити позивачці 3% річних, що становить 1 471,00 грн та інфляційні втрати в розмірі 1\~367,34 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2\~551,65 грн.

Outcome: approved