Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ЄДРПОУ: 14360570) через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та підписав заяву № б/н від 16.01.2012 року. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 22.05.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 211417 грн. 79 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 184139 грн 96 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 27277 грн 83 коп. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2023 року було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Відповідач надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що позивачем не надано до суду доказів, що саме з наданими Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які не містять його підпису, відповідач ознайомився, розумів їх та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву від 16.01.2012 року. Відповідач вважає, що надані позивачем копії документів, на які він посилається у позові не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору, а отже між ним та банком не було визначено порядок та розмір нарахування процентів за користування кредитом. Тому вимога позивача про стягнення з нього заборгованості по відсоткам за користування кредитом є безпідставною. Крім того, відповідачем зазначено, що він систематично здійснював платежі на погашення заборгованості, які були враховані банком в рахунок погашення заборгованості по простроченим відсоткам, а не за тілом кредиту. Тому вважає доводи позивача безпідставними та помилковими. Представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що посилання позивача на те, що надані документи не є частиною кредитного договору є безпідставними, оскільки Правила та Умови надання банківських послуг є публічною офертою, яка пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг. Відповідач підписавши анкету-заяву зобов`язався виконувати викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах банку умови, що підтверджує його підпис в заяві. Отже твердження відповідача, що його не було ознайомлено з умовами договору не відповідають обставинам справи. Щодо не врахування суми погашення заборгованості в рахунок тіла кредиту, позивач зазначає, що у першу чергу погашаються прострочені проценти за користування кредитом. Крім того відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, а тому обставини, на які посилається відповідач, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідачем було надано до суду відповідь на відзив в якій зазначив, що факт відсутності звернення до банку з моменту укладення договору не може бути належним доказом погодження між ним та банком розміру та порядку нарахування процентів за кредитним договором. Відповідач зазначає, що погашена сума заборгованості має враховуватися не в рахунок погашення відсотків, а в рахунок погашення тіла кредиту. Крім того, відповідач вважає, що до заявлених позовних вимог має застосовуватися позовна давність за період з 16.01.2012 року по 17.03.2019 року. 22.05.2024 року представник позивача надыслав на адресу суду пояснення, в яких позивач ще раз наголосив на тому, що підписавши анкету-заяву відповідач погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг і його періодичне погашення заборгованості свідчить про те, що він був згодний з умовами надання кредитних коштів. Щодо застосування строку позовної давності позивач зазначає, що кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору. Таким чином, позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Представник позивач в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, позовні вимоги визнав частково та просив застосувати позовну давність, розгляд справи просив здійснювати без його участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно заяви №б/н від 16.01.2012 року, [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами », які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом в анкеті-заяві. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, Договору, відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 180000 грн 00 коп., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Власник картрахунку зобов?язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.51 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Пунктом 1.1.3.2.3. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід?ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов?язки: у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін. шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; у позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.3. Договору). Відповідно до п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов?язань за даним Договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв?язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4. Договору. Згідно п. 2.1.1.12.3., відповідач зобов?язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. Також відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, відповідач зобов?язався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов?язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов?язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов?язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов?язань, у тому числі Мінімального обов?язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16.01.2012 року станом на 22.05.2023 року у [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 211417 грн. 79 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 184139 грн 96 коп. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 27277 грн 83 коп. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана особисто відповідачем, положеннями якої передбачено, що повернення кредиту здійснюється шляхом договірного списання з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов?язань клієнта; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов?язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов?язкового платежу складає 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно, а у разі прострочення з 31-го дня - 10 % від заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня - 100 % від заборгованості. Також позивачем надано виписку за договором № б\\н за період з 03.09.2011 року по 07.04.2023 рік, якою підтверджено, що [PERSON] користувався кредитними коштами, наданими банком та періодично погашав заборгованість. Таким чином, суд доходить висновку, що сторони погодили умови укладеного договору щодо повернення кредитних коштів. При цьому суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо погашення ним суми заборгованості у розмірі 79073 грн 77 коп., оскільки жодних належних розрахунків, які б підтверджували цей факт, відповідачем не надано. Натомість суд звертає увагу на те, що в розрахунках заборгованості, наданих позивачем, врахована погашена частина суми відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 16.01.2012 року у розмірі 211417 грн 79 коп., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо застосування позовної давності, суд виходив з наступного. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (відповідно до статті 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Судом встановлено, що [PERSON] останній раз погашав свою заборгованість 05.05.2023 року, що підтверджується випискою за договором № б/н за період 16.01.2012 - 23.05.2023 року станом на 23.05.2023 рік. Таким чином в даному випадку перебіг позовної давності переривається, оскільки [PERSON] періодично погашав свою заборгованість за кредитним договором, чим засвідчував визнання ним свого обов`язку, у зв`язку з чим твердження відповідача про сплив позовної давності є безпідставними. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3171 грн 27 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved