Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

В січні 2021 року позивач звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з даним позовом посилаючись на те, що між ПрАТ «СК «Альфа страхування» та ПП «Альянс краси» був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №340.1502512.941, предметом якого є страхування транспортного засобу Land Rover Range Rover, д.н. [NUMBER] . 01.02.2019 року на 242 км +900 м автодороги Київ відбулася доржньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля DAF д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Ульянівського районного суду Кіровоградської області відповідача визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування на підставі страхового акту № 0118.206.19.01 на суму 250 313,02 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон», яка сплатила на користь позивача страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту в розмірі 90 000,00 грн. Однак, вказаних витрат не достатньо для відшкодування шкоди в повному обсязі, а тому позивач зазначає, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою ПрАТ «СК «Еталон», що становить 160 313,02 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 11.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа страхування» та ПП «Альянс краси» укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів №340.1502512.941, предметом якого є страхування транспортного засобу Land Rover Range Rover, д.н. [NUMBER] . Постановою Ульянівського районного суду Кіровоградської області по справі №402/213/19 від 06.03.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана вище постанова суду є чинною і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини відповідача у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню. Статтею 13\~ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст.\~25\~Закону України\~«Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 01.02.2019 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №0118.206.19.01 від 27.02.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 250 313,02грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Еталон». Відповідно до виписки з особового рахунку від 21.06.2019 року ПрАТ «СК «Еталон» перерахувало позивачеві суму страхового відшкодування у розмірі 90 000,00грн. Відповідно до п. 22.1. ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.\~979\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.\~980\~ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Відповідно до ст.\~9\~Закону України\~«Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно ст.\~4\~Закону України\~«Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. За змістом п. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст.\~993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 160 313,02 грн. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved