Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем на виконання умов Договору від 30.01.2020 були передані [PERSON] кошти для проведення будівельно - оздоблювальних робіт та інших робіт по комплектації чотирьох квартир у ЖК «Новопечерські Липки». Позивач вказує на те, що станом на 28.09.2022 [PERSON] не виконав роботи, що обумовлені Договором від 30.01.2020, та не повернув одержані кошти, що змусило його звертатися до суду з цим позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2022 матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2022 матеріали цивільної справи передано судді Головко Ю. Г. 13.02.2023 ухвалою Печерського районного суду м. Києва справу прийнято до провадження, відкрито провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позові, письмових поясненнях. Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову, надав відзив, в якому вказав, що у даному випадку був укладений не договір підряду, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов такого договору, а договір доручення, оскільки відповідач діяв як представник позивача у відносинах з третіми особами - контрагентами. Дії відповідача були спрямовані на вчинення юридично значимих дій, пов`язаних із виконанням підрядних робіт, кінцевою метою яких був продаж квартир, що належать відповідачу. Представник відповідача надав чотири дизайн-проєкти квартир. Зазначив, що позов є безпідставним, немотивованим, не містить належних та допустимих доказів на підтвердження позиції позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини справи. 26.12.2019 [PERSON] уклав Договори про участь у будівництві об`єктів нерухомості, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . 30.01.2020 між позивачем та відповідачем був укладений Договір, у відповідності до умов якого, [PERSON] (Сторона 1) надає [PERSON] (Сторона 2) чотири квартири в ЖК «Новопечерські Липки» в м. Києві для проведення будівельно-оздоблювальних робіт та інших робіт по комплектації для збільшення їх вартості та подальшого перепродажу. Згідно з п. 2 даного Договору в квартирах мають бути виконані наступні роботи: розробка архітектурно-дизайнерської документації; перепланування квартир; поставка всіх необхідних будівельних та оздоблювальних матеріалів; будівельно-оздоблювальні роботи, включаючи комунікації; поставка та монтаж вбудованих меблів; оснащення побутовою тexнікою, меблями та аксесуарами. У відповідності до п. 4, п. 5 цього Договору, [PERSON] виконує вci роботи за рахунок [PERSON] , орієнтована вартість робіт за один квадратний метр складає 1100 доларів США. Сторона 1 зобов`язується забезпечувати фінансування робіт, що виконуються Стороною 2, згідно з графіком, який є додатком до цього договору (п. 10 Договору). Пунктом 13 Договору обумовлено, що роботи будуть розпочаті у лютому 2020 року та проведені у строк від 4 до 6 місяців. Сторона 1 зобов`язується докласти всіх зусиль для надання допомоги Стороні 2 в організації робіт (оформлення документів для доступу на об`єкти, своєчасна оплата комунальних послуг, консультації тощо). Крім того, в Договорі від 30.01.2020 визначено, що на момент укладення договору початкова ціна квартир на [ADDRESS] є наступною: - Квартира [ADDRESS] : поверх 6, площа 84,41 м?, вартість 223?687 доларів США; - Квартира [ADDRESS] : поверх 11, площа 85,38 м?, вартість 226?257 доларів США; - Квартира [ADDRESS] : поверх 3, площа 84,41 м?, вартість 223?687 доларів США; - Квартира [ADDRESS]: поверх 6, площа 84,64 м?, вартість 224?296 доларів США. Ціна продажу квартири з виконаними роботами розраховується за формулою: Ціна продажу = початкова ціна + вартість робіт + прибуток. Продаж квартир здійснюється обома сторонами (п. 24 Договору). Квартири не можуть бути продані за ціною, нижчою за наступну: Ціна продажу = початкова ціна + вартість робіт. Сторони зобов`язуються докладати всіх зусиль для реалізації готових об`єктів. Прибуток розподіляється між сторонами у співвідношенні: 50% - отримує Сторона 1, 50% - отримує Сторона 2. [PERSON] зобов`язується фінансувати проведення робіт [PERSON] і згідно Додатку до Договору від 30.01.2020, визначений Графік внесення платежів: 30.01.2020 - 20 000 доларів США; 29.02.2020 - 20 000 доларів США; 16.03.2020 - 35 000 доларів США; 01.04.2020 - 55 000 доларів США; 15.04.2020 - 55 000 доларів США; 30.04.2020 - 75 000 доларів США; 15.05.2020 - 75 000 доларів США; 01.06.2020 - 20 000 доларів США; 15.06.2020 - 17 724 доларів США. Невикористані суми з попереднього внеску, підлягають перенесенню на наступний внесок. 30.01.2020 позивач передав, а відповідач отримав 20 000 доларів США на проведення робіт, що обумовлені Договором від 30.01.2020. Вказане підтверджується підписами Сторін в таблиці Отримання коштів, яка міститься в Договорі від 30.01.2020 та Графіку внесення платежів в Доповнені до Договору, та спростовує доводи представника відповідача щодо неотримання [PERSON] цих коштів. 28.09.2022 позивач звернувся до відповідача з Претензією, в якій повідомив, що [PERSON] на підставі ч. 4 ст. 849 ЦК України, а також враховуючи те, що станом на 28.09.2022 обумовлені умовами Договору від 30.01.2020 роботи [PERSON] не закінчені, відмовляється від Договору від 30.01.2020 (від послуг [PERSON] з приводу виконання умов даного Договору). Також цією Претензією [PERSON] вимагав протягом трьох днів, з дня її отримання, повернути невикористану частину коштів одержаних [PERSON] , а саме 20 000 доларів США. На день подання позову, дана сума коштів відповідачем не повернута позивачу. В судовому засіданні представник відповідача вказав, що [PERSON] . Договір від 30.01.2020 частково виконано: одержані грошові кошти у розмірі 20 000 дол. США використано на розробку дизайн-проєктів для чотирьох квартир, визначених Договором, які також долучені до матеріалів справи. На підтвердження цього, представником відповідача надано договори підряду між [PERSON] та ФОП [PERSON] від 03.02.2020 №НЛ7033, 03.02.2020 №НЛ7015, 03.02.2020 №НЛ70135, 03.02.2020 №НЛ7063 та звіти про витрати до цих договорів на загальну суму 500 000,00 грн. Вказані дизайнерські проєкти направлені позивачу як на електронну пошту так і у месенджері (номер телефона [NUMBER] ), а також отримані ним в офісі відповідача 25.11.2020 (що підтверджується також листуванням в мобільному застосунку Telegram). Після цього зупинення виконання робіт було здійснено з ініціативи позивача, оскільки майже через два місяці після укладення договору він повідомив про відсутність у нього на той момент грошових коштів для подальшого фінансування робіт, та звернувся з проханням призупинити їх виконання до моменту наявності необхідного фінансування. Крім того, об`єктивною підставою для неможливості продовження робіт стало запровадження на всій території України карантину, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України, ухвалених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. У зв`язку з цим підрядників, залучених до виконання відповідних робіт, не було допущено до об`єкта. Подальше виконання зобов`язань за договором з боку відповідача було припинене, оскільки позивач не здійснив оплату чергового платежу відповідно до графіка платежів, передбаченого Договором, зокрема, платежу, що мав бути сплачений 29.02.2020, а також усіх наступних платежів. Безперервне фінансування було необхідним для продовження виконання робіт, оскільки їх безпосереднє виконання здійснював не відповідач, а контрагенти позивача, яким необхідно було своєчасно оплачувати послуги. Як встановлено судом, в 2021 році позивачем продано дві квартири на [ADDRESS] . Водночас, позивач вважає, що правова природа сплачених коштів у сумі 20 000 дол. США є авансом виконання будівельно-оздоблювальних робіт та інших робіт по комплектації та збільшення вартості квартир за договором від 30.01.2020, за яким [PERSON] є замовником, а [PERSON] - виконавцем. В судовому засіданні позивач надав показання як свідок, зазначив про досягнення між сторонами домовленості щодо укладення та виконання умов договору від 30.01.2020, передачу коштів у розмірі 20 000 дол. США. Водночас, суд не бере до уваги нотаріально завірені заяви [PERSON] , [PERSON] , які подані представником відповідача, оскільки норми ЦПК України не передбачають надання показань свідків у нотаріальній формі. Зокрема, у статтях 90-93 ЦПК встановлено спеціальний порядок допиту свідків, що передбачає їх виклик у судове засідання з наданням права задати їм питання усім учасникам справи, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання. Надання показань свідків шляхом посвідчення нотаріусом не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи ставити питання свідкам стосовно обставин справи. Відповідно до ст. 78 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблено певною особою. З пояснень представника відповідача та з наданих сторонами доказів вбачається дійсна природа правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, які зводиться до організації сторонами спільної діяльності без створення юридичної особи, а саме проведення будівельно - оздоблювальних робіт та інших робіт по комплектації квартир для збільшення їх вартості для послідуючого їх перепродажу. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженими, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. У договорі від 30.01.2020 не зазначено чи [PERSON] зобов`язаний особисто виконати роботи, або має право передати цей обов`язок третій особі - субпідряднику. Договором від 30.01.2020 не визначено яким чином відповідач повинен звітувати перед позивачем за виконані будівельно - оздоблювальні роботи. Натомість, з умов договору убачається, що він укладений з метою збільшення вартості квартир та в подальшому перепродажу їх, поділу прибутку між сторонами. Вказана правова конструкція не притаманна договору будівельного підряду, а має ознаки договору спільної діяльності, оскільки визначає що сторони діють спільно для досягнення певної мети (збільшення вартості квартир) та визначає умови та порядок отримання прибутку, його поділу в рівних частинах 50/50, що є ознакою договору спільної діяльності. Відповідно до ст.ст. 1130, 1131 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників. Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності. Статтею 1137 ЦК України визначено, що порядок відшкодування витраті збитків, пов`язаних із спільною діяльністю учасників, визначається за домовленістю між ними. У разі відсутності такої домовленості кожний учасник несе витрати та збитки пропорційно вартості його вкладу у спільне майно. Умова, за якою учасник повністю звільняється від участі у відшкодуванні спільних витрат або збитків, є нікчемною. Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилався на те, що відповідач не приступив до виконання Договору від 30.01.2020, однак даний факт не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи. Суду надано розроблені дизайн-проєкти для чотирьох квартир, визначених договором від 30.01.2020, та звіти про витрати до договорів підряду, укладені між [PERSON] та ФОП [PERSON] від 03.02.2020 №НЛ7033, 03.02.2020 №НЛ7015, 03.02.2020 №НЛ70135, 03.02.2020 №НЛ7063 на загальну суму 500 000,00 грн. Не зазначення в цих проєктах дати їх виготовлення, відомостей про замовника та виконавця не свідчать про їх неналежне виконання, оскільки в договорі від 30.01.2020 не обумовлено вимог щодо оформлення таких дизайн-проєктів. Вказані дизайнерські проєкти направлені позивачу на його електронну пошту [INFO] і у месенджері на номер телефона [NUMBER] , а також отримані ним в офісі відповідача 25.11.2020, що підтверджується також листуванням в мобільному застосунку Telegram. На скриншотах з електронної пошти убачається, що 10.04.2020 та 18.09.2020 надсилались повідомлення щодо візуалізації квартир, містили прикріплені файли. У постанові від 21.06.2023 в справі № 916/3027/21 (провадження № 12-8гс23) Велика Палата Верховного Суду вирішувала питання про те, чи можуть слугувати доказами факту поставки товару електронні докази у формі електронного листування за допомогою месенджерів («Skype», «Telegram», «Viber», «WhatsApp» тощо) в їх сукупності та системному зв`язку з іншими доказами. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами. При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права в подібних правовідносинах. Окрім того, за підрядними договорами від 03.02.2020, підрядник зобов`язується виконати та здати замовнику в установлений строк закінчені роботи по переплануванню та оздобленню квартир та за рахунок замовника придбати усі необхідні для виконання робіт матеріали та укласти усі відповідні договори із інженерними та проектними організаціями. Суд зазначає, що позивачем порушено умови Договору від 30.01.2020, а саме зупинення фінансування робіт згідно узгодженого графіку, а також продаж двох квартир, які є об`єктами цього договору. Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів - не підлягають задоволенню. Стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові покладається на позивача. Таким чином, оскільки судом в позові відмовлено, сплачений судовий збір позивачу не повертається, а витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача. Представником відповідача у відзиві заявлено про стягнення з позивача 41000,00 грн витрат на правову допомогу. До відзиву надано договір № 727/3 від 30.03.2023 про надання професійної правничої допомоги, укладений між відповідачем та Адвокатським бюро Ратушняка Володимира «Лігалконсалтинг», платіжна інструкція №0.0.2969774734.1 від 26.04.2023на суму 11000,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо

Outcome: approved