Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ЄДРПОУ: 14360570) через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» та підписала заяву № б/н від 19.04.2017 року. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 13.06.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 101687 грн 08 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 82473 грн 71 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 19213 грн 37 коп. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою було подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою її проживання. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що згідно заяви №б/н від 19.04.2017 року, [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами », які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви. Згідно п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Договору, відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 5000 грн. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 80000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Власник картрахунку зобов?язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.63 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід?ємних частин Договору. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4. Договору. Згідно п. 1.1.1.60 Договору, Мінімальний обов`язковий платіж розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати клієнт протягом терміну дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору Відповідач доручив Банку списувати кошти з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого у Банку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Догорову, а саме згідно до п. 2.1.1.12.3 Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19.04.2017 року станом на 13.06.2023 року у [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 101687 грн 08 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 82473 грн 71 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 19213 грн 37 коп. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З матеріалів справи вбачається, що 19.04.2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил банківських послуг», в якій міститься умова про погодження між сторонами розміру відсотків за користування кредитом. Крім того, позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано детальну виписку по рахунку відповідача, якою підтверджено, що остання користувалася кредитними коштами, наданими банком та періодично погашала заборгованість, шляхом поповнення готівкою та здійснення переказу зі своєї картки. Таким чином, суд вважає, що підписавши 19.04.2017 року анкету-заяву № б/н, відповідач погодилася із запропонованими їй умовами кредитування, оскільки в даному випадку всі умови та правила містяться в одному документі, а не є окремим додатком до договору. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved