Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

04.09.2024 заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою, мотивованою тим, що перебувала у шлюбі з [PERSON] , мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] .. З почату 2024 року поведінка [PERSON] відносно заявниці змінилася та набула агресивного та насильницького характеру. Почав поводитися грубо та зухвало, ображати та принижувати заявницю як наодинці так і у присутності спільної дитини і дітей заявниці від іншого шлюбу. Заявниця потерпала від моральних знущань та принижень, які полягали у безпідставних звинуваченнях у зрадах, переслідуванні і шантажу. Не витримавши тиску, вимушена була орендувати квартиру та переїхати жити окремо. 18.04.2024 шлюб між сторонами розірвано. Розірвання шлюбу не припинило протиправних дій [PERSON] . Відносно нього було складено термінові заборонні приписи, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Незважаючи на покладені обмеження, [PERSON] продовжує вчиняти насильство стосовно заявника, ображати та принижувати її як у переписках, так і у присутності дітей. [PERSON] вчиняє домашнє насильство у формі психологічного насильства. Заявниця потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання і протидію домашньому насильству». Просить : 1)заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи строком на шість місяців, 2)заборонити [PERSON] наближатися на відстань 500 метрів до місця проживання (перебування), роботи, лікування, інших місць частого відвідування постраждалими особами [PERSON] строком на шість місяців, 3)заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на шість місяців, 4)заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на шість місяців., 5)тимчасово обмежити спілкування [PERSON] з постраждалими дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які проживають разом з матір`ю [PERSON] . У судовому засіданні заявниця та заяву підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснили, що колишній чоловік протягом тривалого часу переслідує її та дітей: поряд з будинком де вона проживає та поряд із роботою. Намагається встановити контроль над нею та висловлює підозри у зраді. Неодноразово повідомляла його про небажання спілкуватися, однак колишній чоловік не припиняє її турбувати. Не перешкоджає йому спілкуватися зі спільною дитиною, декілька разів на тиждень батько забирав сина до себе. Сталого графіку спілкування з дитиною між сторонами не визначено, [PERSON] не завжди забирає дитину у той час, коли домовились. Продовжувала спілкуватися із заявником під час дії заборонного припису, оскільки це їй порадили працівники поліції. У судовому засіданні заінтересована особи [PERSON] та його представник заперечували проти заяви. [PERSON] продовжує спілкуватися із колишньою дружиною та спільним сином. Тиждень до 25.08.2024 проживав разом із ними. Перебуває із заявницею у нормальних відносинах, однак після того, як вона поспілкується зі своїми родичами, вона стає агресивно налаштованою проти нього. Декілька разів на тиждень забирає дитину до себе додому, де проживає разом зі своєю матір`ю. Заявниця диктує йому, коли саме він може забрати дитину. Не спілкується із дітьми заявниці від попереднього шлюбу. Має бажання виховувати сина. Заперечив, що писав ті повідомлення, скріншоти яких надані в якості доказів у справі. Пояснив, що не заперечує проти обмеження його спілкування із заявницею та її дітьми від першого шлюбу, оскільки і так не має бажання з ними спілкуватися. Заперечував проти заборони спілкування із сином. Представник заінтересованої особи управління «Служба у справах дітей» СМР у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що заявниця та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстровано 30.03.2022(а.с. 7). Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Також заявниця має дітей від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 9,10). Відповідно до листа управління превентивної д іяльності ГУНП в Сумській області від 30.08.2024 [PERSON] зверталась тричі з повідомленнями за фактом домашнього насильства: 23.02.2024, 25.08.2024, 27.08.2024. 27.08.2024 надійшло повідомлення про порушення [PERSON] винесених 25.08.2024 ТЗПсК, працівниками поліції вживаюьться заходи щодо встановлення місця перебування кривдника та вирішення питання про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП (а.с. 11). 25.08.2024 співробітниками поліції складено три термінових заборонних приписи №554160, №554158, №554159 стосовно [PERSON] та постраждалих осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ними заборонено кривднику строком на 10 діб до 04.09.2024 у будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами (а.с. 78-80). Відповідно до форм оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складених 25.08.2024 кривдник схильний до сильних або постійних ревнощів і контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи, поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи та дітей (а.с. 13, 15, 17). Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 30.08.2024 у справі №591/8723/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 грн. (а.с. 18). Заявницею надано скріншоти листування з [PERSON] протягом періоду з 25.08.2024 (а.с. 19-65), з яких вбачається, що протягом періоду дії заборонного припису [PERSON] неодноразово писав заявниці текстові повідомлення та дзвонив. Вона відповідала на повідомлення та дзвінки. Текстові повідомлення стосувались особистого життя сторін, їх взаємовідносин, особистого життя заявниці, а також виховання спільного сина. [PERSON] у тому числі висловлював погрози та образи стосовно особистого життя заявниці; погрози, що забере сина. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , суду пояснила, що батько та вона беруть активну участь у житті дитини, опікуються його вихованням та здоров`ям. Онук часто приїздив до неї до початку серпня 2024 року, потім відносини із колишньою невісткою погіршилися: онук захворів на сальмонельоз, а невістка звинуватила її та сина у тому, що через їх недогляд дитина захворіла. 03.08.2024 вони усією сім`єю святкували день народження онука, не бачила, щоб у невістки та сина були конфлікти. Напередодні син із невісткою разом їздили придбавати продукти до дня народження. Судом досліджено відеозаписи приїзду поліції та складання термінового заборонного припису. На відеозаписах відображено, що заявниця викликала поліцію у зв`язку з тим, що [PERSON] намагався потрапити до неї у житло, а [PERSON] викликав поліцію через те, що заявниця перешкоджає йому спілкуватися із сином. Під час з`ясування обставин, [PERSON] висловлювався нецензурно та висловлював образи на адресу заявниці. Співробітниками поліції було складено три заборонних приписи. Судом також досліджено надані [PERSON] відеозаписи, де він та його мати спілкуються з дитиною у них вдома, а також відеозаписи з дня народження дитини 03.08.2024, на яких відображено що святкування відбувалось у доброзичливій атмосфері за участю матері, батька та бабусі дитини (матері [PERSON] ) . Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої\~статті 1 Закону України\~«Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24 Закону України\~«Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Судом встановлено, що колишній чоловік заявниці чинить відносно неї психологічне насильство, за що притягався до адміністративної відповідальності та відносно нього було видано терміновий заборонний припис: заборонено було у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Незважаючи на наявність цього припису [PERSON] протягом періоду його дії постійно писав заявниці текстові повідомлення та дзвонив. У переважній більшості випадків текстові повідомлення стосувались взаємовідносин [PERSON] із заявницею, подекуди носили агресивний характер. Такі дії суд розцінює як психологічне насильство. Відносно обрання тимчасового обмеження прав стосовно спільної дитини сторін суд зазначає таке. З матеріалів справи, зокрема, пояснень сторін, свідка, досліджених судом відеозаписів та текстових повідомлень вбачається, що батько Нікіти бере активну участь у вихованні дитини, бажає спілкуватися з ним. Мати у більшості випадків не перешкоджає цьому та вважає необхідним спілкування батька із дитиною. Також з досліджених відеозаписів вбачається, що у батька і дитини є емоційний контакт. Доказів, що дитина потерпає від агресії або насильства з боку батька суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для видачі обмежувального припису, яким би [PERSON] було заборонено спілкуватися із сином. Суд вважає, що тимчасова мінімізація контактів матері та батька дитини між собою сприятиме тому, що дитина не буде свідком конфліктів між матір`ю та батьком. Тому суд вважає необхідним заборонити [PERSON] спілкуватися із колишньою дружиною окрім як з питань виховання дитини та бачитись із нею окрім як для того щоб передати дитину від матері до батька для побачень та від батька до матері після таких побачень. Суду не надано доказів вчинення [PERSON] будь яких дій, які б мали ознаки домашнього насильства відносно дітей заявниці від попереднього шлюбу. Відтак, вимоги щодо видачі обмежувального припису шляхом обмеження заявникові спілкування з [PERSON] , [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 3 ст.350-5ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави. Згідно з ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial