Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій, просив: встановити неправильність запису в акті громадянського стану № 271 від 07 лютого 1972 року про його народження, в якому замість дати про народження « [INFO] » вказана дата « [INFO] »; зобов`язати Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області (далі - Центральний відділ ДРАЦС) внести зміни до актового запису цивільного стану № 271 від 07 лютого 1972 року, вказавши дату народження « [INFO] » замість « [INFO] ». В обґрунтування позову посилався на те, що 07 лютого 1972 року Центральним відділом ДРАЦС у книзі реєстрації актів громадянського стану при видачі свідоцтва про народження [PERSON] допущено помилку, де дата народження вказана не « [INFO] », а « [INFO] », тобто працівниками Центрального відділу ДРАЦС допущена помилка та вказаний неправильний день його народження. Ухвалою від 26 липня 2024 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач та представники відповідача і третьої особи у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача повідомив про відсутність можливості участі у судовому засіданні, у зв`язку з невчасним отриманням судової повістки, та зазначив, що не заперечує проти внесення змін до актового запису про народження позивача. Представник третьої особи листом повідомив суд про те, що заперечень проти задоволення позовної заяви не має, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до статті 13 цієї Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини, в яких, зокрема, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу, повинен покладатися на саму державу та її органи. Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, внесення до актових записів цивільного стану змін, їх поновлення і анулювання та засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначаються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01 липня 2010 року (далі - Закон № 2398-VІ) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року (далі - Правила). Згідно з частиною першою статті 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. За правилами пункту 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. Пунктом 2.12 Правил передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку. Підпунктом 2.13.1 пункту 2.13 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд установив, що за висновком начальника Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року у справі № 178/20.27-80 неможливо внести зміни до актового запису про народження № 271 від 07 лютого 1972 року, складеного Центральним відділом ДРАЦС, а саме замінити дату народження дитини з « [INFO] » на « [INFO] » у зв`язку з відсутність підстав. При цьому під час розгляду заяви [PERSON] встановлено, що відповідно до інформації з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00035283774, в актовому записі про народження заявника дата народження зазначена - « [INFO] » (а.с. 7-8). При цьому в інших документах, виданих на ім`я [PERSON] , копії яких додано до позовної заяви, а саме: свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с. 9), паспорті громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 10), трудовій книжці серії [NUMBER] (а.с. 12), посвідченні водія [NUMBER] (а.с. 13), військовому квитку [NUMBER] (а.с. 14), паспорті громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] (а.с. 15), пенсійному посвідченні № [NUMBER] (а.с. 16), дату народження вказано, - « [INFO] ». У підпункті 2.13.1 пункту 2.13 Правил вказано, що однією із підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» роз`яснено, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження). У пункті 11 даної Постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. При цьому відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ураховуючи надані позивачем документи, які в сукупності свідчать про можливу помилку у зазначенні його дати народження, допущену посадовою особою, яка складала актовий запис про народження, позицію відповідача, який не заперечує проти внесення змін до актового запису про народження позивача, а також приймаючи до уваги те, що встановлення неправильності в актовому записі про народження позивача породжує для останнього юридичні наслідки, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, і позивач, у зв`язку з цим, не має іншої можливості виправити допущену помилку, усунення такої можливе лише у судовому порядку, шляхом встановлення неправильності в актовому записі про народження позивача та зобов`язання вчинення дій, суд вбачає наявність підстав для задоволення позову. Окрім того, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved