Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

22.07.2024\~року [PERSON] \~в особі\~представника \~адвоката Клєц\~Т.С.\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~в якому зазначив, що з 07.03.2020 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 154, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають двох спільних дітей від даного шлюбу, які вже є повнолітні. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін. Ухвалою від 23.07.2024 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст.\~274\~ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 12.09.2024 року до суду надійшов відзив. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Клєц Т.С. не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у наданому відзиві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги позивача визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 154 (а.с. 13). Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На момент подачі позовної заяви сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст.\~51\~Конституції України та ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в особі представника адвоката Клєц Т.С. про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, яких за твердженням позивача не має. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В даному випадку відповідач [PERSON] своє прізвище під час реєстрації шлюбу не змінювала. Оскільки позивач не просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати під час подачі позову до суду, то розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судом не проводиться.

Outcome: approved