Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує що 13.03.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № КК/5806. Відповідно до умов Кредитного договору, банк зобов`язувався надати відповідачу кредит, а [PERSON] зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 110459,66 грн., в тому числі: прострочене тіло кредиту - 69353,58 грн., прострочені відсотки - 41106,08 грн. 08.11.2023, у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні, з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на підставі договору факторингу. Боржника було повідомлено про заміну кредитора, однак свої зобов`язання [PERSON] не виконує. Оскільки позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором № КК/5806 на підставі Договору факторингу, а тому звернувся в суд з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № КК/5806 від 13.03.2020 в сумі 110459,66 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати: сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2024 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію позовної заяви відповідач отримала 05.08.2024, що підтверджується рекомендаційним повідомленням про вручення поштового відправлення Ф.119. У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подала. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд дійшов висновку про таке. Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № КК/5806. На підтвердження укладення Кредитного договору позивачем надано: Анкету-Заяву № 5806 на отримання ліміту по кредитній картці, підписану відповідачем 13.03.2020, Заяву-Договір № 26209021380695/980/РКО про надання комплексних банківських послуг від 13.03.2020 та Додаток про відкриття кредитної лінії № КК/5806 від 13.03.2020 до Заяви-Договору № 26209021380695/980/РКО від 13.03.2020. У Анкеті-Заяві № 5806 від 13.03.2020 зазначено, що шляхом підписання цієї Анкети-Заяви [PERSON] підтверджує, що з умовами надання кредиту, викладеними в Пам`ятці клієнту ознайомлена, примірник Пам`ятки отримала. У п.1 анкети-заяви № 5806 вказано: бажана сума кредитного ліміту 80000 грн., щомісячний платіж 6480,00 грн., строк надання кредитного ліміту 36 днів, процентна ставка 36%. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість перед АТ «Кредобанк» у розмірі 110459,66 грн., в тому числі прострочене тіло - 69353,58 грн., прострочені відсотки - 41106,08 грн. Згідно положень ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також судом встановлено, що 08.11.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до якого АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «ФК«Марин-Фінанс» право грошової вимоги за кредитним договором № КК/5806. На підставі Договору факторингу з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами від 08.11.2023, укладеного між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс», АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» права вимоги до відповідачки за Кредитним договором № КК/5806 від 13.03.2020. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумнийстрокдоказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 08.11.2023 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № КК/5806 від 13.03.2020 у розмірі 110459,66 грн., в тому числі прострочене тіло - 69353,58 грн., прострочені відсотки - 41106,08 грн. Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано. Відповідачу, 30.01.2024 від ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» була надіслана досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, однак відповідачем жодних платежів за кредитним договором проведено не було. У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором; стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не спростований. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що позичальник взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування кредитом не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із простроченого тіло кредиту - 69353,58 грн. та прострочених відсотків - 41106,08 грн., а тому позовні вимоги щодо стягнення вказаної заборгованості є правомірними і підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивач підтвердив витрати на правничу допомогу договором про надання правничої допомоги № 01/04/24 від 01.04.2024, акт надання послуг № 1 до договору № 01/04/24 від 01.04.2024 від 31.05.2024 на суму 6000 грн. Відповідач будь-яких доказів неспівмірності витрат на правничу допомогу суду не надала, із заявою про зменшення витрат на правничу допомогу адвокатом до суду не зверталась, а тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги вказане, понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved