Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання протиправними дій щодо нарахування плати за централізоване водопостачання холодної води та водовідведення за липень 2023 року в розмірі 8299,29 грн та зобов`язання ЛМКП «Львівводоканал» скасувати незаконне нарахування за централізоване постачання холодної води та водовідведення в розмірі 8299,29 грн за липень 2023 р. за адресою [ADDRESS] в, про стягнення судових витрат. \~ \~ \~ \~Обґрунтовує позов тим, що є власницею будинку [ADDRESS] . Після закінчення будівництва будинку в ньому не виконувались внутрішні оздоблювальні та ремонтні роботи (завершено зовнішні роботи та перекрито дах, але внутрішні роботи у зв`язку з війною до даного часу не завершено, зокрема, не встановлено системи водопостачання та сантехнічного обладнання) і будинок перебуває у нежитловому стані. Відповідно позивач не користується послугами водопостачання та водовідведення. Влаштування зовнішніх мереж водопроводу та каналізації до житлового будинку здійснено відповідачем згідно відповідного проекту та технічних умов, що підтверджується актом №43 про приймання закінченого будівництва об`єкту від 09.09.2022. Працівниками відповідача здійснено підключення будинку до мереж водопроводу та каналізації, що підтверджується довідкою №48 від 13.09.2022. Відповідно відповідачем мав бути встановлений вузол комерційного обліку води та запірна арматура на водопровідному вводі, чого не зроблено. У липні 2023 року позивач відкрила особовий рахунок № [NUMBER] , а 24.08.2023 працівниками відповідача у її будинку лічильник опломбовано, про що складено акт №0290550 від 24.08.2023. На момент опломбування показники лічильника були 00000. Незважаючи на те, що позивач не користувалась і не могла користуватися системами централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки в будинку не можливо проживати, їй за липень 2023 року відповідач нарахував загальну суму заборгованості в розмірі 8519,82 грн, з яких 8299,29 грн за безоблікове використання води. Після звернення до відповідача позивач дізналась про існування акту, який складено без присутності споживачів, свідків. З акті зазначено, шо працівники відповідача з виходом на місце виявили «врізку» у загальний трубопровід. Наполягає, що виявлена «врізка» до труби водопостачання та всі шланги на момент їх виявлення знаходились в котловані на території сусіднього будинку [ADDRESS] , тому всі виявлені і зафіксовані в акті від 04.07.2023 порушення не мають до позивача як власниці іншого будинку [ADDRESS] В жодного відношення. Просить визнати таке нарахування боргу протиправним, оскільки відповідач безпідставно здійснив нарахування позивачу заборгованості в сумі 8299,29 грн за послуги центрального водопостачання та водовідведення, тому просить скасувати нараховану плату за воду за липень 2023 року у розмірі 8299,29 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 30 квітня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. \~ \~ \~ \~20.05.2024 від представника відповідача ЛМКП «Львівводоканал» Засєдко М.В. надійшов відзив на позов, за змістом якого позов заперечує, просить в такому відмовити. Вказала, що 04.07.2023 при проведенні обстеження по вулиці Сусідня між будинком [ADDRESS] виявлено самовільне використання власниками котеджів послугами водопостачання та водовідведення. Так, на прибудинковій території між будинками [ADDRESS] викопаний котлован, де проводились роботи по будівництву басейну, всередині якого виявлено безобліковий трубопровід O 32 з трьома шлангами для використання води з міської мережі. В ході обстеження відібрано проби води з трубопроводу O 32 та через гнучкий шланг, який був виведений з котеджу за будинком [ADDRESS] в, про що складено Акт № 13877 від 04.07.2023. Вказує, що вказаним актом зафіксовано порушення, а саме, факт безоблікового та бездоговірного водокористування у житлових котеджах [ADDRESS] та за результатами хімічного аналізу води № 431 та № 432 підтверджено, що це водопровідна вода (копія хімічного дослідження води додається). Зокрема, жодних документів про право користування послугами водопостачання та водовідведення в приміщенні житлових котеджів [ADDRESS] не надано. У телефонному режимі при розмові з одним із власників з`ясовано, що погодженням технічної документації та присвоєнням особових рахунків займається п. Демінський А., який відмовився приїхати за вище вказаною адресою та надати доступ до системи водопостачання котеджів. В підтвердження надає копію заяви про видачу технічних умов від 07.02.2018, копію довіреності про уповноваження [PERSON] представляти інтереси позивача [PERSON] . Зазначає, що ще у вересні 2022 року об`єкт позивача здано в експлуатацію та виконано підключення (врізку) до мереж водопроводу та каналізації до індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] , замовником якого є позивачка. Проте, від вересня 2022 року до часу виявлення порушення, позивач не зверталась із заявами про присвоєння їй особового рахунку для оплати послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Звернення позивача як власника нерухомого майна про присвоєння особового рахунку мало місце лише 5 липня 2023 року. Від власників сусідніх котеджів №2Г та №2Б звернень щодо надання послуг у ЛМКП «Львівводоканал» не надходило. Відповідно до пункту 6 розділу IV Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України від 27 червня 2008 року № 190 (в редакції від 13.07.2021) за адресою: [ADDRESS] проведено нарахування за пропускною спроможністю водопровідного вводу O 15 при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та 18.07.2023 виставлено нарахування в сумі 8 299 грн. 29 коп., оскільки початок безоблікового водокористування не було встановлено, тому розрахунковий період становить тридцять діб. Вважає проведене нарахування суми 8299,29 грн за послуги централізованого водопостачання та водовідведення позивачці таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, у відповідності до діючих Правил №190, оскільки власники трьох житлових будинків самовільно без укладення договору користуються послугами централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і є порушниками чинного законодавства України. 18.06.2024 позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якої просить позов задоволити, оскільки поданий відзив ніяким чином не спростовує аргументів, викладених в позові щодо незаконності оскаржуваного акту та неправомірності дій відповідача. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 25.06.2024 суд перейшов від розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача адвокат Вершинін А.Г. позов підтримав, у вступному слові зазначив, що акт про виявлення самовільного використання не є належним доказом, який би підтверджував вчинення позивачем порушення у виді «врізки» до трубопроводу води, відповідно не є доказом використання води позивачем. Вказав, що будинок позивача знаходиться у нежитловому стані, оскільки через війну жодних внутрішніх чи оздоблювальних робіт у новозбудованому будинку [ADDRESS] в не проводилось, сантехнічне обладнання не встановлювалось, в будинку позивач не проживає і відповідно не користується водою, не використовує воду для будівельних робіт, не має доступу до котловану, який викопаний на іншій ділянці, яка є прилеглою до сусіднього котеджу, знаходиться в користуванні іншої особи, позивач також не має відношення до трьох гнучких шлангів. Просить проведене відповідачем нарахування в сумі 8299,29 грн визнати неправомірним, позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , діючи згідно довіреності, у вступному слові позов заперечила, вказала, що нарахування позивачу проведено відповідно до діючих тарифів на послуги водопостачання та водовідведення і Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008 №190. Зазначила, що актом №43 від 09.09.2022 про приймання закінченого будівництва мереж водопроводу та каналізації об`єкт здано в експлуатацію та виконано підключення (врізку) до мереж водопроводу та каналізації до індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] , замовником якого є позивач. Проте, від вересня 2022 року до часу виявлення порушення позивач не подала заяву про присвоєння особового рахунку для оплати послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а звернулась до відповідача лише 05.07.2023. Тому було проведено нарахування за пропускною спроможністю водопровідного вводу O 15 при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та 18.07.2023 виставлено нарахування 8299,29 грн., розрахунковий період 30 діб. Вважає, що таке нарахування є правомірним, оскільки позивач як власник будинку самовільно без укладення договору користується послугами централізованого водопостачання та централізованого водовідведення є порушником норм чинного законодавства України. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши письмові докази, оглянувши фото та відео, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] , час державної реєстрації 21.02.2020.(а.с.3) З акту №43 від 09.09.2022 про приймання закінченого будівництва вбачається, що здано в експлуатацію та виконано підключення (врізку) до мереж водопроводу та каналізації до індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] . Встановлено,\~що представником\~замовника під\~час приймання\~закінченого будівництва\~об`єкту був\~ [PERSON] \~Жодної запірної арматури на водопровідному вводі представники відповідача не встановили. «04» липня 2023 року представниками ЛМКП «Львівводоканал» без присутності споживачів, складено акт №13877 про те, що при перевірці стану водопровідної та каналізаційної мережі по [ADDRESS] виявлено, що у між будинками [ADDRESS] та котеджами №2б, [ADDRESS] на території земельної ділянки у котловані виявлено трубопровід O 32 з подальшим розгалуженням на 3 поливальних шланги; відібрано воду з крану O 32; проведено відео та фотофіксацію; відібрано воду через гнучкий шланг з котеджу №2в; будинки котеджі [ADDRESS] не є абонентами ЛМКП «Львівводоканал».(а.с.5) З листа, адресованого [PERSON] за адресою [ADDRESS] вбачається, що працівниками ЛМКП «Львівводоканал» при проведенні обстеження виявлене бездоговірне та безоблікове водоспоживання. За виявлене порушення проведено розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу діаметром 32 мм при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово, розрахунковий період при самовільному приєднанні становить тридцять днів. (а.с.4) Відповідно до нарахування за виявлене порушення позивачу проведено розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу діаметром 15 мм при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово і таке у липні 2023 року становить 8519 грн 82 коп., з яких корекція об`єму 641,26 становить 8299,29 грн(а.с.6) За приписами ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води, послуг з питного водопостачання та водовідведення мають право на підключення в установленому порядку до централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно з вимогами вказаного Закону особи, винні у самовільному підключенні споживачів до об`єктів та систем питного водопостачання і водовідведення, притягаються до відповідальності згідно із законами України. Відповідно до положень розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року за № 190 не допускається будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів). Самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається приєднання до водорозбірної колонки за відсутності технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, здійснене за відсутності технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, здійснене із порушенням наданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, виконане без участі представників виконавця послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення або із порушенням вимог розділу III цих Правил; користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення без укладання із виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення договору про надання таких послуг; самостійне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; відсутність або невідповідність нормам розміщення споживачем засобів комерційного обліку води; зафіксовані виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення факти пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води; використання води для господарських потреб з самостійних протипожежних систем, що живляться від спільних мереж; недопущення чи перешкоджання виконавцю послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення у встановленні чи опломбуванні вузла комерційного обліку чи його елементів, проведенні обстеження мереж водопостачання та водовідведення споживача та їх обладнання, знятті показників засобу обліку. Споживачі, у яких виявлено порушення, відповідно до цього пункту підлягають відключенню від системи централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення, а витрати на від`єднання/приєднання оплачуються цими споживачами. Факт самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення згідно з пунктами 1, 2 цього розділу фіксується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення за участю споживача, який самовільно приєднався до цих систем, про що складається акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування. Якщо споживач відмовляється підписати акт, він підписується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення та не менше ніж двома свідками з обов`язковим зазначенням їх персональних даних; при цьому в акті робиться відповідний запис про таку відмову. У разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води. Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як убачається з матеріалів справи, 04.07.2023 працівниками ЛМКП «Львівводоканал» виявлено факт бездоговірного та безоблікового самовільного приєднання житлових будинків за адресою [ADDRESS] , про що складено акт №13877 (а.с.5). Однак, суд вважає, що акт про виявлення безоблікового водоспоживання від 04.04.2023 не є належним доказом підтвердження вчинення позивачем порушення у вигляді самовільного приєднання (врізки) до систем централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки цей акт складний працівниками відповідача не у відповідності до вимог п. 4 розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення, у відсутність споживача і такий не підписаний свідками. Крім того, в акті вказано, що на трубопроводі встановлений трубопровід діаметром 32 з 3 шлангами у котловані між будинками [ADDRESS] , тоді як позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , котрий не граничить з ділянкою, де виритий котлован, не має доступу до території, прилеглої до будинку № 2в. За наслідками огляду судом відео і фотофіксації, котлован з місцем «врізки» між будинком [ADDRESS] є окремий, що вказує на різну дислокацію котлована і будинку позивача. Різна дислокація також вбачається із викопіювання, долученого до матеріалів справи (а.с.17) З повідомлення про результати огляду вбачається, що станом на 05.02.2024 у належному позивачу будинку не встановлено жодного інженерного та сантехнічного обладнання, а саме опалювальні прилади, умивальники, унітази, ванна, душова кабіна, стан будинку нежитловий (а.с.18) Вказана обставина представником відповідача не спростована. На переконання суду, Правилами №190, на котрі покликається представник відповідача встановлено алгоритм дій відповідача як виконавця послуг з водопостачання і водовідведення, у разі виявлення ним самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення. При цьому\~з положень цих Правил не вбачається можливість складання акту за результатами такого обстеження за відсутності споживача або його представника. У даному випадку, відповідачем порушені вказані вимоги Правил, акт №13877 від 04.07.2023 складений за відсутності позивача, представника споживача, більш того, він підписаний лише представниками підприємства, належні докази залучення свідків до складення цього акту та його підписання, як то передбачено пункт 4 розділу 4 Правил, у матеріалах справи відсутні. Доводи представника відповідача про намагання в телефонному режимі повідомити представника позивача, котрий відмовився приїхати є недоведеними, а тому мають декларативний характер та не спростовують порушення надавачем послуги положень чинного законодавства України під час складення акту. З огляду на викладене акт від 04.07.2023 не відповідає нормам чинного законодавства України, а наведена інформація не має до позивача жодного відношення. Отже, вказаний акт не є достовірним доказом, складений зацікавленою стороною в односторонньому порядку, тому не може підтверджувати обставини, викладені у цьому акті, та, у тому числі, не доводить, що саме позивач безобліково користувалась водою шляхом врізки до трубопроводу діаметром 32. Крім того, слід враховувати, що відповідно до ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. \~У даному випадку уповноважені посадові особи органів ліцензування, органів місцевого самоврядування\~звертаються до споживача\~за допомогою телефонного зв`язку або у письмовій формі за поштовою або електронною адресою, що зазначені у договорі,\~щодо доступу до вузлів обліку із зазначенням його мети і дати,\~або в інший спосіб узгоджений сторонами.\~Між тим,\~докази звернення відповідача до позивача у матеріалах справи відсутні.\~\~ Як з`ясовано, нарахування позивачу витрат води відбулося на підставі акту від 04.07.2023, який за висновками суду є неправомірним. Отже, у відповідача були відсутні підстави для нарахування позивачу плати за безоблікове водокористування у сумі 8299,29 грн на підставі незаконного акту. Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту)\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9\~Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц. Згідно зі\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.5 Цивільного процесуального кодексу України,\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої у постанові від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. На переконання суду, формальний підхід відповідача під час огляду водопровідної та каналізаційної мережі по вул.Сусідня-Бережанська, в подальшому складення акту став наслідком порушення прав позивача, оскільки останній проведено нарахування, виходячи з безоблікового водовикористання. Оскільки матеріали справи не містять і представником відповідача не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем порушень у вигляді безоблікового водоспоживання за адресою [ADDRESS] в, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Задовольняючи позов, суд вирішує питання про стягнення судових витрат. Відповідно до ч.1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 01.04.2024, акт виконаних робіт від 14.06.2024. Згідно з приписами ч. 6\~ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач будь-яких доказів на доведення неспівмірності понесених позивачем витрат не подав. Суд визначає, що заявлені позивачем витрати є співмірними зі складністю справи та відповідають критерію реальності, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі Закону України «Про захист прав споживачів», ст.15 ЦК України,

Outcome: approved