Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

23 січня 2024 року представник Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» - Киричук Г.М., яка діє на підставі довіреності від 14.10.2022 звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у сумі 101\~200,31 грн. та судовий збір в розмірі 2\~684,84 грн. Позиції сторін. Свої вимоги Банк мотивував тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] 17.09.2021 на підставі кредитного договору № 1001975188801 видано кредит у сумі 70000 грн. Відповідач [PERSON] не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10.07.2023 року складає 101200.38 (сто одна тисяча двісті гривень 38 копійок) грн., з яких: - 55417.79 грн. заборгованість за кредитом; - 6.99 грн. заборгованість процентами; - 45775.6 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку з порушенням [PERSON] \~взятих на себе кредитних зобов`язань, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідач правом подання відзиву не скористався. У ході розгляду справи проведено такі процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 24 січня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Інші процесуальні дії не вчинялися. Позиції сторін в судовому засіданні. Представник позивача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» - Киричук Г.М., яка діє на підставі довіреності від 14.10.2022 у судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення сповіщена належним чином, в прохальній частині позовної заяви просила розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, яка повернулась на адресу суду від 10.07.2024 та 02.09.2024 з відміткою АТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку\~статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.09.2021 [PERSON] підписав заяву №1001975188801 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб згідно з якою підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку). Відповідно до заяви №1001975188801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 17.09.2021 банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 70 000,00 грн. на загалі споживчі цілі. Строк кредиту 24 місяці. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99% річних, розмір процентної ставки - 0,01 % річних. Окрім заяви, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, де сторони погодили всі істотні умови договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 70 000,00 грн., що підтверджується копією квитанції №TR.52245458.75898.8810 від 17.09.2021, призначення платежу: Надання кредитних коштів за договором №100197518801 від 17/09/2021 за позикою [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 10.07.2023 склала 101 200,38 грн., з яких: - 55\~417,79 грн. - заборгованість за кредитом; - 6,99 грн - заборгованість за процентами; - 45\~775,6 грн. - заборгованість за комісією. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості за договором №1001975188801 від 17.09.2021 станом на 10.07.2023, який перевірено судом. Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, доказів на погашення заборгованості суду не надано. Окрім того, з вказаного розрахунку вбачається внесення відповідачем платежів з метою погашення заборгованості, що за своєю суттю є визнанням боргу. Норми права, якими регулюються спірні правовідносини. Висновки суду. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями\~526,530,610, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Укладені між сторонами кредитні договори не містять умови, відповідно до яких банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині, а тому, згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися відповідно до вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 4ст. 16\~Закону України "Про споживче кредитування", в разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. На адресу відповідача позивачем направлено письмову вимогу вих.№283 від 05.07.2023 про виконання зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості достроково не пізніше 30 календарних днів з дня отримання відповідного повідомлення. З урахуванням наведеного та положень вказаних вище норм суд доходить висновку що, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 101\~200,31 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 6,92 грн. є доведеними та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 45775,6 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до пунктом 6статті 3ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства. Згідно з абзацом третім частини четвертої\~статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів"\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України "Про споживче кредитування") кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності\~Закон України "Про споживче кредитування" від 15 листопада 2016 року N 1734-VIII. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим уЗ аконі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України "Про споживче кредитування"\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України "Про споживче кредитування"\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини другої статті 215ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України "Про споживче кредитування"\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та\~другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України "Про споживче кредитування". Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі N 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою\~статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та\~другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України "Про споживче кредитування". Пунктом 7 кредитного договору встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості 3,99% з 17.09.2021 щомісячно. У кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія. Відповідно до висновків викладених Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22) слідує, що виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Також АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та\~другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України "Про споживче кредитування". За таких обставин, нарахування банком комісії за обслуговування кредитної заборгованості є неправомірним, а відтак банк не має права вимагати її сплати від відповідача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовні вимоги АТ «ПУМБ» та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1001975188801 від 17.09.2021 у розмірі 55\~424,71 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 55\~417,79 грн. та заборгованості по відсоткам 6,92 грн. Щодо стягнення судових витрат. Згідно з частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 55\~424,71 грн. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 101\~200,31 грн, а задоволено 55\~424,71 грн., тобто на 55 % (55 424,71 грн х 100 % /101 200,31= 55 % ). У відповідності з ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1\~476,60 грн. (2\~684,84 х 55 %/100%).

Outcome: partial