Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

23 липня 2024 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ»» до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» заборгованість в розмірі 31723,53 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.09.2020 р. між [PERSON] та АТ «Укрсиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти, які зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ними. У зв`язку з порушенням позичальником умов договору ПАТ «Укрсиббанк» відступило право вимоги за вищевказаним договором ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» на підставі договору факторингу №199 від 22.02.2021 р. Отже, до ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором в розмірі 31723,53 грн, що і стало підставою для звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, справа розглядається в порядку заочного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10.09.2020 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №96750023000, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 31723,53 грн до 10.10.2022 р. (а.с. 6-7). 22.02.2021 р. між АТ «УКРСИББАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» (Фактор) був укладений договір факторингу №199, відповідно до якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта та на умовах, визначених договором. Право вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, які передбачені умовами первинних договорів та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді (а.с. 10-12). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №199 від 22.02.2021 р. ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №96750023000 від 10.09.2020 р. на загальну суму заборгованості 31723,53 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 31723,53 грн., заборгованість по відсотках 0,00 грн, заборгованість за комісіями 0,00 грн (а.с. 13-16). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №96750023000 від 10.09.2020 р., а тому вправі вимагати погашення відповідачкою заборгованості згідно кредитного договору. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачка належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, своєчасно кредитні кошти товариству не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу №199 від 22.02.2021 р. за кредитним договором №96750023000 від 10.09.2020 р. загальна сума заборгованості [PERSON] складає 31723,53 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 31723,53 грн., заборгованість по відсотках 0,00 грн, заборгованість за комісіями 0,00 грн. Правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором №96750023000 від 10.09.2020 р. відповідачкою не спростована. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договір, укладений між відповідачкою [PERSON] та первісним кредитором, договір факторингу у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірним договором, презумпція правомірності якого не спростована. Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ» заборгованості за кредитним договором №96750023000 від 10.09.2020 р. в сумі 31723,53 грн. На підставі ст.141\~ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 207, 517, 526, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved