Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці січня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 29 жовтня 2010 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Вони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На переконання [PERSON] шлюб з [PERSON] існує лише формально, тому причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя з [PERSON] як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. На даний час сторони проживають окремо, при цьому малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги. Крім цього, позивач вказала, що в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , її місце проживання слід визначити саме з нею. У зв`язку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 12 вересня 2011 року ВДРАЦС Бориспільського МУЮ у Київській області, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття, а також визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , спільно з матір`ю за її місцем проживання. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.27-28). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи було залучено службу у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.32-35). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.47). 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та просив суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи [PERSON] направила до суду лист з проханням розглянути цивільну справу за відсутності представника служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області. Крім цього, при вирішенні позовних вимог просила взяти до уваги висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] (а.с.49). 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 29 жовтня 2010 року [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований ВДРАЦС Бориспільського МУЮ у Київській області (а.с.14). [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , а [INFO] [PERSON] (а.с.15,16). На даний час малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.11 «Припинення шлюбу» та гл.13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 5.2. норми матеріального права щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За змістом ч.1, ч.2 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. 5.3. норми матеріального права щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.161\~СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. 5.4. норми процесуального права. За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. щодо позовних вимог про розірвання шлюбу Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини наміру немає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. 6.2. щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітньої дочки. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання дочки. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з цим, всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України, позивач не надала до суду доказів на підтвердження того, що вона зверталась до [PERSON] з вимогою про сплату аліментів на утримання малолітньої дочки, а [PERSON] ухилявся від їх сплати. У зв`язку з цим, аліменти, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їхньої малолітньої дитини мають стягуватись, починаючи саме з дня пред`явлення позову до суду. 6.3. щодо позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини. З висновку служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області №01-25-456 від 23 квітня 2024 року вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , де створені належні умови для життя, розвитку та відпочинку малолітньої дитини. [PERSON] здатна забезпечити належні умови для виховання дитини При цьому, [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дочки з матір`ю. Органом опіки та піклування не встановлені факти, які б свідчили про неналежне виконання матір`ю своїх материнських обов`язків, недбале або жорстоке поводження з дітьми, негативний вплив на їх особистість. Тому, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю (а.с.43). Зважаючи на вищезазначені обставини в сукупності суд вважає, за допустиме визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю за адресою її місця проживання. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції (а.с.7) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Крім цього, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] була звільнена від сплати судового збору за пред`явлення вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки. На підставі викладеного та

Outcome: partial