Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, обґрунтовуючи тим, що її син [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині з 26.05.2021 по теперішній час та з 08.06.2022 рахується зниклим безвісти під час виконання завдань за призначенням спрямованих на забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії захищаючи волю та незалежність України. Зазначила, що до єдиного державного реєстру досудових розслідувань 18.06.2022 внесено відомості про кримінальне правопорушення №12022170440000343 за фактом загибелі [INFO] [PERSON] . У зв?язку з тим, що смерть [PERSON] настала на території поблизу населеного пункту Роти Донецької області, тобто на території, яка наразі окупована, на якій нині жодний орган державної влади України не працює, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне для державної реєстрації факту смерті та отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання у цивільно-правових відносинах, оскільки [PERSON] являється спадкоємицею загиблого. Просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який загинув при захисті Батьківщини під час проведення бойових дій. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив задовольнити. Представники заінтересованих осіб: Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, військової частини у судове засідання не з`явилися, заяв про розгляд справи без їхньої участі не надали. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ч.2. ст. 317 ЦПК України с прави про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Встановлено, що [PERSON] є матір?ю [PERSON] [INFO] . Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] встановлено рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.09.2022 у справі №545/3284/22 (11-14). Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який послідуючими Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває по теперішній час. Відповідно до наказу Командира військової частини (по стройовій частині) від 26.05.2021 року солдат запасу [PERSON] , який прибув із Полтавського об? [INFO] , уклав контракт про проходження військової служби на посадах осіб рядового та сержантського складу терміном на 3 роки.(а.с.32). Відповідно до пункту 6 наказу Командира військової частини (по стройовій частині) від 01.08.2022 нижчепойменованих військовослужбовців, які безвісти зникли під час виконання бойових завдань в районі проведення бойових дій, з 01.08.2022 вирішено вивести у розпорядження командира військової частини, зокрема, солдата [PERSON] , з 01.08.2022 вивести у розпорядження командира військової частини (а.с.34). Відповідно до пункту 2 наказу Командира військової частини (з основної діяльності) від 30.03.2024 «Про оголошення штатно-посадового списку військової частини …», солдат [PERSON] виведений в розпорядження командира (а.с.35). За фактом зникнення безвісти, зокрема, військовослужбовця [PERSON] , з метою уточнення причин та умов, що сприяли зникненню безвісти військовослужбовців військової служби за контрактом, проведено службове розслідування. Згідно з п. 3.1, 3.2 розділу 3 (обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування) акту службового розслідування від 14.07.2022, встановлено, що 08.06.2022 з 09.30 по 22.00 з боку противника здійснювалися штурмові дії під прикриттям авіації та артилерії, в напрямку вказаного в акті населеного пункту. Під час штурмових дій, авіаудару та артилерійського обстрілу зникли безвісти, зокрема, солдат [PERSON] . Станом на 14.00 10.06.2022 військовослужбовці не вийшли в район відведення, були проведені пошукові заходи, які не дали результату (а.с.18-24). Відповідно до пункту 3.1, 3.2 розділу 3 (обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування) акту службового розслідування від 14.07.2022, з пояснень військовослужбовців стало відомо, що в районі вказаного в акті населеного пункту, 08.06.2022 в період часту з 09.30 по 22.00, під час здійснення збройними формуваннями Російської Федерації штурмових дій під прикриттям авіації та артилерії вищезгадані військовослужбовці зникли безвісти. Станом на 10.06.2022 останні не вийшли в район відведення. Зв`язок з ними відсутній, здійснені пошукові заходи не дали результату, їх місце знаходження є невідомим і по даний час (а.с.18-24). Згідно з пунктом 3.5 розділу 3 (обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування) акту службового розслідування від 14.07.2022 вбачається, що 27.06.2022 з метою встановлення місця знаходження військовослужбовця [PERSON] та інших військовослужбовців військової служби за мобілізацією було надіслано запити до відповідних компетентних органів та організацій. Відповіді на дані запити під час проведення службового розслідування не надходили. Службовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець [PERSON] та інші військовослужбовці, зникли безвісти при виконанні службових (бойових) завдань, виконуючи завдання за призначенням по забезпеченню національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, під час здійснення збройними формуваннями російської федерації штурмових дій під прикриттям авіації та артилерії у вказаному в акті населеному пункті, що мало місце 08.06.2022 в період часу з 09.30 до 22.00 (а.с.18-24). Відповідно до пункту 1 наказу командира військової частини (з основної діяльності) від 14.07.2022 «Про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за контрактом солдата [PERSON] та військовослужбовців військової служби за мобілізацією ...», зазначено, що враховуючи межі повноважень комісії та обмеження в часі проведення службового розслідування, а також те, що кінцеві висновки розслідування не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами, тому згідно здобутих службовим розслідуванням матеріалів, вважати військовослужбовця військової служби за контрактом солдата [PERSON] , та військовослужбовців військової служби за мобілізацією безвісти зниклими (а.с.25-28). Судом встановлено, що відповідно до єдиного державного реєстру досудових розслідувань 18.06.2022 внесено відомості про кримінальне правопорушення №12022170440000343 за ч.1 ст.115 КК України. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з 07.06.2022 [PERSON] військовослужбовець ЗСУ, припинив виходити на зв`язок і до цього часу його місце знаходження не відоме. Згідно з повідомленням Бахмутського районного відділу поліції Головного управляння Національної поліції в Донецькій області від 26.08.2024 №10011/401/02-2024, відомості про загибель [PERSON] в матеріалах кримінального провадження відсутні. Згідно положеннями статті 49 ЦК України актами цивільного\~стану є\~події та\~дії,\~які нерозривно\~пов`язані\~з фізичною\~особою і\~започатковують,\~змінюють,\~доповнюють або\~припиняють її\~можливість бути\~суб`єктом\~цивільних прав\~та обов`язків. Державній реєстрації підлягає, зокрема, смерть фізичної особи. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Смерть фізичної особи підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Норми пункту 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000\~\~року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Положення ст.317 ЦПК України передбачають особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); оголошення фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України). З аналізу зазначених норм можна зробити висновок, що встановлення факту смерті особи на підставі ч.9 ст.315 ЦПК України можливе лише за наявності беззаперечних доказів встановлення обставини, які свідчать про смерть особи яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від оголошення особи померлою. Відповідно до норм статті 46 ЦК фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня вирогідності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З аналізу зазначених норм, суд робить висновок, що за наявності припущень про смерть фізичної особи, без достовірних доказів, які свідчать про факт смерті, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не встановлення факту смерті на підставі п.9 ч.1 ст.315 ЦПК України. У Постанові КЦС ВС від 31 травня 2023 року по справі №177/11/20 ВС погодився із судами попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення особи померлою, вказавши, що особа пропала безвісті у серпні 2014 року під час виходу з оточення в районі оточення за обставин, що загрожували їй смертю. У Постанові від 13 березня 2024 року у справі 204/7924/23 КЦС ВС зазначено про те, що за наявності припущень про смерть фізичної особи, у тому числі у зв`язку із воєнними діями, без достовірних доказів які свідчать про цей факт правильним буде звернення із заявою про оголошення особи судом померлою. В даній справі заявниця прохаючи встановити факт смерті особи, посилається на норми ст315-317 ЦПК України, зокрема на п.9.ч.1 ст.315 ЦПК України. Разом із тим, з матеріалів справи вбачається про зникнення безвісті військовослужбовця [PERSON] та відсутність беззаперечних доказів загибелі останнього. Так, у наданих суду письмових доказах не наведено відомостей про смерть, військовослужбовця [PERSON] , жодна особа бнзпосередньо не бачила його загибелі, на теперішній час триває кримінальне провадження за ч.1 ст.115 КК України, яке не завершене вироком суду, що набрав законної сили, відомості про загибель [PERSON] в матеріалах кримінального провадження відсутні. За таких обставин суд вважає, що надані суду та досліджені докази у їх сукупності достовірно не свідчать про факт смерті [PERSON] , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, тобто свідчать про припущення загибелі останнього, а тому, підстави для задоволення заяви відсутні. Разом з тим, за наявністі у заявниці вірогідного припущення про смерть її сина, остання не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про оголошення судом [PERSON] померлим на підставі частини другої статті 46 ЦК України. Окрім того положення ст.309 ЦПК України передбачають наслідки появи фізичної особи, яку було оголошено померлою, зокрема , у вигляді скасування рішення суду яким особу,\~що пропала\~безвісти за\~обставин,\~що загрожували\~їй смертю\~або дають\~підставу припускати\~її загибель було оголошено померлою, що надає гарантії забезпечення прав зниклої безвісті особи у разі її появи. За таких обставин, на підставі викладеного,

Outcome: dismissed