Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 28 липня 2020 року між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №2032076654, на підставі якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник отримати його на умовах, передбачених кредитним договором. Укладення договору між сторонами відбулося на підставі ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання відповідача до запропонованих банком умов і тарифів. Згідно з умовами кредитного договору АТ "ОТП Банк" надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 40437,00 грн. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, для розрахунку процентів за користування кредитом використовувалась фіксована процентна ставка в розмірі 40,00% річних. Дата остаточного повернення кредиту 28 липня 2025 року. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається, шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів. АТ "ОТП Банк" свої зобов`язання за договором по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання, з істотним порушенням умов Кредитного договору, сплачуючи щомісячні поточні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 19.10.2022 року представник АТ «ОТП Банк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Однак відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права позивача. Станом на дату складання позовної заяви, заборгованість за кредитним договором №2032076654 від 28.07.2020 року 457096,20 грн., з яких: 35325,46 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 10383,74 грн. - заборгованість по відсотках. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ "ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №2032076654 від 28.07.2020 р. та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення, судова повістка була вручена 17.08.2024 р. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що предметом спору в даному провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. У судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2020 року між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] підписав кредитний договір №2032076654, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 40437,00 грн. (а.с. 4-5 ). Підписана Анкета-заява (а.с. 6, 13) разом із паспортом споживчого кредиту (а.с. 7-8) та графіком платежів і розрахунок загальної вартості кредиту є складовими частинами кредитного договору (а.с. 9-12). 19.10.2022 року представник АТ «ОТП Банк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором (а.с. 18). Згідно розрахунку розмір заборгованості за кредитним договором №2032076654 від 28.07.2020 року станом на 22.09.2022 року складає: 457096,20 грн., з яких: 35325,46 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 10383,74 грн. - заборгованість по відсотках (а.с. 20-21). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 129 Конституції України регламентовано, що одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. В зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Суд, з урахуванням вищевикладеного стягує з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №2032076654 від 28.07.2020 року. Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає задоволенню, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved