Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість та судові витрати, які складаються з оплату судового збору та витрат на професійну правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 14.04.2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем укладено електронний договір про надання кредиту № 189891-КС-003, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 54000 грн. строком на 24 тижні до 29.09.2021 року. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідач повністю не виконав умови кредитного договору щодо повернення коштів, лише частково повернув 19800 грн., внаслідок чого має загальний розмір заборгованості за кредитним договором у розмірі 121319,33 грн., з яких: 54000 грн. заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом, 65459,80 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом, 1859,53 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на їх користь загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 121319,33 грн., 2422,40 грн. за оплату судового збору та витрат на правову допомогу. 08.05.2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача Мартиненко С.О. 17.07.2024 року надав суду відзив на позовну заяву та просив у задоволенні позову відмовити, застосувавши строк позовної давності. На обґрунтування відзиву на позов зазначив, що складений позивачем розмір заборгованості не може достеменно свідчити про наявність такої заборгованості. Вказує, що відповідач отримав у кредит лише 10000 грн. та перерахував на їх рахунок 19800 грн. для закриття кредитного договору. Також не зрозуміло яким електронним підписом був підписаний кредитний договір. Також посилається на те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання не означає укладення кредитного договору. Представник позивача 18.07.2024 року подав відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги задовольнити повністю. На обґрунтування відповіді на відзив зазначає, що строк позовної давності за кредитним договором спливає 29.09.2024 року, тому підстав для застосування судом строку позовної давності немає. Кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства, відповідач отримав суму кредиту, а розрахунок заборгованості за кредитним договором був складений на підставі первинних документів. Щодо підписання кредитного договору електронним підписом зазначає, що відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором G-9089, що відповідає вимогам ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Щодо отримання відповідачем 10000 грн. зазначає, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження цього. Крім того, позивач вказує, що після ухвалення рішення по справі надасть докази щодо понесеного розміру витрат на професійну правничу допомогу. В порядку ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за позовом\~ТОВ "Бізнес Позика" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 14.04.2021 року між сторонами укладено договір № 189891-КС-003 про надання кредиту (а.с. 20-21), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 54000 грн. строком на 24 тижні до 29.09.2021 року з фіксованою ставкою в день 0,865 %, орієнтовна вартість кредиту складає 118800 грн. Умовами договору був визначений графік платежів, відповідно до якого відповідач був зобов`язаний внести 12 платежів за період з 28.04.2021 року по 29.09.2021 року з метою погашення кредиту. Згідно з витягу з анкети клієнта (а.с. 34), відповідач вказав свої дані та номер карткового рахунку № [NUMBER] , на який 14.04.2024 року було здійснено переказ кредитних грошових коштів трьома платежами на загальну суму 54000 грн., що підтверджується копіями квитанції та довідками (а.с. 35-38). Відповідач належним чином не виконував своїх обов`язків по поверненню кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованості за кредитним договором у розмірі 121319,33 грн., з яких: 54000 грн. заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом, 65459,80 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом, 1859,53 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 52-53). Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207\~ЦК України правочин\~вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.ст.\~1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої\~статті 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України,\~встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.7 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, належних та достатніх доказів щодо неправомірності нарахованих відсотків за кредитним договором відповідачем та представником відповідача, а також свого контррозрахунку суду не надано. \~ \~ \~ \~Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно\~до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 525, 526, 530, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України,\~

Outcome: approved