Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

29.05.2024 року представник позивача - адвокат Мотуз О.В. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 02.07.1994 року ЗАГС Вахрушевської міської Ради Луганської області, запис №64. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02 липня 1994 року між [PERSON] (далі за текстом - позивач) та [PERSON] (далі за текстом - відповідач) укладено шлюб. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2008 року, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, взаємовідносини чоловіка та дружини. Через непорозуміння щодо порядку побудови сімейного життя між сторонами постійно виникали сварки. З часом сторони стали по різному розуміти сутність життєвих проблем, вони мають різні погляди на їх вирішення, що призвело до нездатності підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. В позасудовому порядку розірвати шлюб не має можливості, оскільки відповідач не виходить на зв`язок. Продовжувати шлюбні відносини позивач не бажає, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 24.07.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 14-15). Позивач т та її представник правом на участь у судовому засіданні не скористалися, від представника [PERSON] надійшла до суду заява, в якій вона просила справу розглянути за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавав. Клопотань про відкладення розгляду справи, надання сторонам строку на примирення на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідатиме ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що 02 липня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) укладено шлюб, який зареєстрований ЗАГС Вахрушевської міської Ради Луганської області, запис №64, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії № [NUMBER] (а.с.9). Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1), стягнути з відповідача на його користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved