Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

Представник позивача адвокат Головенко Є.В. звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Немирівської міської ради про визнання права в порядку спадкування права на земельну частку (пай). Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із права на земельну частку (пай), розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП ім. Гагаріна с. Бондурівка Немирівського району Вінницької області. Позивач зазначає, що спадщину після смерті батька прийняли він та його матір - [PERSON] в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, оскільки фактично вступили в володіння спадковим майном, так як проживали в одному будинку, тобто по 1/2 частині кожний, але в нотаріальній конторі вони своїх спадкових прав не оформили. [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, з 1/2 частки права на земельну частку (пай), розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Гагаріна с. Бондурівка Немирівського району Вінницької області, яку [PERSON] прийняла як спадщину після смерті батька позивача батька та її чоловіка [PERSON] , проте її не оформила. Спадщину після смерті матері [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини. Крім того, ним було оформлено спадкові права на деяке спадкове майно після смерті матері, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.05.2015 року. Позивач зазначає, що на даний час він вирішив оформити свої спадкові права на земельну частку (пай) після смерті моїх батьків, проте коли звернувся з цього приводу до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував права на земельну частку (пай), який належав померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємицею якого також була [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав, що підтверджується Постановами нотаріусу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2024 року за №671/02-31 та №672/02-31. Також, згідно відповіді Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.03.2024 року за №411/14-24 згідно записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Немирівською районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству Бондурівської сільської Ради народних депутатів, на ім`я [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №036779, зареєстрований 27.03.1997 р. за [NUMBER], розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Гагаріна с. Бондурівка Немирівського району Вінницької області. Факт отримання сертифікату засвідчено підписом в вищезгаданій книзі у відповідній графі для проставлення підпису власниками сертифікатів. Інформація про видачу Державного акту на право власності на землю взамін вищевказаного Сертифікату - відсутня. Оскільки, Сертифікат про право на земельну частку (пай) був втрачений, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину. Позивач вважає, що доданими до позовної заяви документами підтверджується право його батька [PERSON] на земельну частку (пай), проте за відсутності правовстановлюючого документу оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі він не має можливості, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом про визнання права на земельну частку (пай). Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08.07.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 06.08.2024 витребувано з Немирівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . Цією ж ухвалою закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Головенко Є.В. позов підтримав, просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розгляд справи провести за його відсутності, ухвалити рішення на розсуд суду. Згідно з частиною 3статті 211ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно паспорта серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , народився в с.Бондурівка Немирівського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про смерть [INFO] в с.Бондурівка Немирівського району Вінницької області помер [PERSON] . З спадкової справи №63/2024, заведеної до майна [PERSON] , померлого [INFO] , встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІІ [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с.Бондурівка Немирівського району Вінницької області. Його батьками записані: батько - [PERSON] , матір - [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] , 1926 р.н., та [PERSON] , 1923 р.н., 18.11.1950 одружилися. Після реєстрації одруження їм присвоєно прізвище: « [PERSON] ». Відповідно до довідки №2255 від 05.03.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради гр. [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] . На день відкриття спадщини після померлого [PERSON] за даною адресою були зареєстровані: дружина - [PERSON] [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . 09.04.2024 [PERSON] звернувся до Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , яке він прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Також повідомив, що іншою спадкоємицею за законом є дружина померлого - [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №671/02-31 від 28.05.2024 встановлено, що [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, який належав померлому [INFO] [PERSON] 28.05.2024 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. зазначеною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, який належав померлому [INFO] [PERSON] , з підстав не подання правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, який належав померлому [INFO] [PERSON] . Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство,зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно з ч.1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, [PERSON] та [PERSON] , які на момент смерті [PERSON] були зареєстровані спільно з ним, фактично вступили в управління спадковим майном, тобто прийняли спадщину в розумінні ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.12.2004 та повторним серії [NUMBER] від 19.03.2024. З матеріалів спадкової справи №62/2014, заведеної до майна [PERSON] , померлої [INFO] , встановлено, що згідно довідки №309 від 09.10.2013, виданої Бондурівською сільською радою Немирівського району Вінницької області, [PERSON] дійсно проживав постійно в [ADDRESS] разом з мамою [PERSON] , померлою [INFO] , на день її смерті, вели спільне господарство. Згідно довідки №330 від 29.10.2013, виданої Бондурівською сільською радою Немирівського району Вінницької області, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка була зареєстрована в [ADDRESS] , залишилося спадкове майно, яке складається з: права на земельну частку (пай), Сертифікат на право на земельну частку (пай) ВН 036780; право на майновий пай в ПСП «Агромрія», Свідоцтво про право власності [NUMBER] ; грошовий вклад в Немирівському відділенні «Ощадбанку». Після смерті [PERSON] залишились спадкоємці: за заповітом: син [PERSON] , 1961 р.н. проживає в [ADDRESS] ; за законом: дочка [PERSON] , 1955 р.н., проживає в м.Вінниці, син [PERSON] , 1953 р.н., проживає в м.Вінниці. Інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом немає. 23.01.2001 [PERSON] склала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок, майно, приватизовану земельну ділянку, земельний та майновий пай в реформованому КСП ім.Гагаріна с.Бондурівка, все те, що вона буде мати і, на що вона матиме право за законом, заповіла синові [PERSON] . Згідно заяви [PERSON] , засвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Парфьоновим І.В., строк, встановлений законом для прийняття спадщини, він пропустив та на спадщину не претендує. Наміру звертатися до суду за продовженням терміну для прийняття спадщини не має наміру. Згідно заяви [PERSON] від 09.11.2013, засвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В., остання відмовилася від спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . Як спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, в суд за визначенням додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, вона звертатись не буде. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №672/02-31 від 28.05.2024 встановлено, що [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, який належав померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємицею якого за законом була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав. 28.05.2024 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. зазначеною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, який належав померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємицею якого за законом була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав, з підстав не подання правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, який належав померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємицею якого за законом була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивач [PERSON] спадщину після батьків прийняв у встановленому законом порядку та звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва на право на спадщину за законом на частку права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, який належав померлому [INFO] [PERSON] та за заповітом на частку права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, який належав померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємицею якого за законом була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав, однак, постановами державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. від 28.05.2024 №671/02-31 та №672/02-31 відмовлено у видачі зазначених свідоцтв з підстав відсутності правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) . Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року ( 561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 ( 720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року ( 2768-14 ) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право особи на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 17.03.2020 у цивільній справі № 396/1683/18-ц. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних прав" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно відповіді Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.03.2024 року за №411/14-24 згідно записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Немирівською районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству Бондурівської сільської Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №036779, зареєстрований 27.03.1997 р. за [NUMBER], розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Гагаріна с. Бондурівка Немирівського району Вінницької області. Факт отримання сертифікату засвідчено підписом в вищезгаданій книзі у відповідній графі для проставлення підпису власниками сертифікатів. Інформація про видачу Державного акту на право власності на землю взамін вищевказаного Сертифікату - відсутня. Отже, за життя [PERSON] належала земельна частка (пай), що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, яку після смерті спадкодавця по 1/2 прийняли його син - [PERSON] та дружина - [PERSON] , фактично вступивши в управління майном, однак не оформили спадкових справ. Та, після смерті [PERSON] її частку успадкував син - [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, проте позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку за обставин незалежних від його волі. Згідно з ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і відповідно до ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець, який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2023 року [NUMBER]-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, враховуючи сукупність зібраних у справі доказів, які оцінені судом на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тому вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved