Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 70652,02 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» запустив проект монобанк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 24.01.2019 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 24.01.2019. На підставі укладеного договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 70000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Станом на 28.02.2023 року у відповідача виникло прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.02.2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погаше6ння заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 29.03.2023 став у формі «на вимогу». На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за договором станом на 09.05.2024 становить 70652,02, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 70652,00 грн.; заборгованість за пеенею 0 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2024 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON] , яка про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, суд вважає за можливе ухвалити у справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Ухвалою суду від 10.09.2024 зазначену позовну заяву постановлено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 24.01.2019 року між позивачем та відповідачем по справі була підписана Анкета-заява до договору про надання банківських послуг та відповідач отримав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 09.05.2024 року [PERSON] має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 70652,02 грн., яка складається з наступного: 70652,02 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягає стягненню заборгованість на суму 70652,00 грн. в межах заявлених позовних вимог. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved