Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та пені за несплату аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 02 листопада 2020 року Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано судовий наказ, на підставі якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.10.2020 року і до повноліття дитини. Рішення суду відповідач не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментам, яка станом на 15 квітня 2024 року склала 191\~668,08 гривень. По теперішній час заборгованість по аліментах відповідач не сплачує. Відповідач є працездатним, несплата ним аліментів на утримання дітей не була наслідком тяжкої хвороби або іншої незалежної від відповідача обставини, тому з відповідача повинна бути стягнута як заборгованість по аліментах так і неустойка (пеня). Згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц, пеня за несплату або за несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватись за формулою: ?р=(А1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+ (An1%*Qn), де: ?р загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за другий місяць; An нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Неустойка за період з 28 жовтня 2020 року по 31 березня 2024 року повинна бути нарахована наступним чином: Жовтень 2020 року 522,53*1%*4=20,90; Листопад 2020 року 4049,67*1%*31=1255,40; Грудень 2020 року 4049,67*1%*28=1133,91. Всього за 2020 рік 2410,21 грн. Січень 2021 року 5073*1%*31=1572,63; Лютий 2021 року 5073*1%*29=1471,17; Березень 2021 року 5073*1%*31=1572,63; Квітень 2021 року 5551,67*1%*30=1515,30; Травень 2021 року 5551,67*1%*31=1570,81; Червень 2021 року 5551,67*1%*30=1515,30; Липень 2021 року 5871,33*1%*31=1820,01; Серпень 2021 року 5871,33*1%*31=1820,01; Вересень 2021 року 5871,33*1%*30=1761,30; Жовтень 2021 року 6158*1%*31=1908,98; Листопад 2021 року 6158*1%*30=1847,40; Грудень 2021 року - 6158*1%*31=1908,98; Всього за 2021 рік 20284,58 грн. Січень 2022 року 6158*1%*31=1908,98; Лютий 2022 року 6158*1%*28=1724,24; Березень 2022 року 6158*1%*31=1908,98; Квітень 2022 року 6158*1%*30=1847,40; Травень 2022 року 6158*1%*31=1908,98; Червень 2022 року 6158*1%*30=1847,40; Липень 2022 року 6158*1%*31=1908,98; Серпень 2022 року 6158*1%*31=1908,98; Вересень 2022 року 6158*1%*30=1847,40; Жовтень 2022 року 6158*1%*31=1908,98; Листопад 2022 року 6158*1%*30=1847,40; Грудень 2022 року - 6158*1%*31=1908,98; Всього за 2022 рік 22476,70 грн. Січень 2023 року 6158*1%*31=1908,98; Лютий 2023 року 6158*1%*28=1724,24; Березень 2023 року 6158*1%*31=1908,98; Квітень 2023 року 6158*1%*30=1847,40; Травень 2023 року 6158*1%*31=1908,98; Червень 2023 року 6158*1%*30=1847,40; Липень 2023 року 6158*1%*31=1908,98; Серпень 2023 року 6158*1%*31=1908,98; Вересень 2023 року 6158*1%*30=1847,40; Жовтень 2023 року 6158*1%*31=1908,98; Листопад 2023 року 6158*1%*30=1847,40; Грудень 2023 року - 6158*1%*31=1908,98; Всього за 2023 рік 22476,70 грн. Січень 2023 року 6158*1%*31=1908,98; Лютий 2023 року 6158*1%*28=1724,24; Березень 2023 року 6158*1%*31=1908,98; Всього за 2024 рік 5542,20 грн. Загальний розмір неустойки складає 73190,31 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Галенко І.Є. не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання [PERSON] не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 28 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області,актовий запис № 757, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 276, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 листопад 2020 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28.10.2020 року і до повноліття дитини. Згідно до акту про підтвердження факту проживання/ не проживання осіб від 30.04.2024 року №34/2/2 за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданим державним виконавцем Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), станом на 31.03.2024 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 191668,08 грн. Щодо вимог про стягнення заборгованості по аліментам у розмірі 191\~668,08 грн. Згідно ч. 3\~ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Відповідно до частин третьої, восьмої\~статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому\~Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Такий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 537/4755/16-ц (провадження № 61-20760св19), від 17 листопада 2021 року у справі № 569/14819/19 та узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Враховуючи викладене, сума заборгованості по аліментах в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку передбаченому\~Законом України «Про виконавче провадження». Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений\~ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~і відповідно до ч. 8 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст. 194-195 СК України\~та\~ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. Щодо вимог про стягнення пені Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує\~до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Згідно ч.3\~ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з ч.1\~ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення, на підставі частини першої\~статті 196 СК України, пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Встановлено, що у відповідача виникла непогашена заборгованість зі сплати аліментів, які стягуються за рішенням суду в межах виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), розмір заборгованості по аліментах станом на 31.03.2024 року становить 191\~668,08 грн. Позивачкою заявлені позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 28 жовтня 2020 року по 31 березня 2024 року, враховуючи ч.1 ст. 196 СК України, у розмірі 73\~190,31 грн. Отже, суд вважає за необхідним стягнути пеню за прострочення сплати аліментів з відповідача в розмірі 73\~190,31 грн. за період з 28 жовтня 2020 року по 31 березня 2024 року, враховуючи, що розмір пені не може перевищувати 100 % заборгованості. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст.\~77,\~79,\~80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідач не довів відсутність його вини в несплаті аліментів належними і допустимими доказами. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з вищевикладених мотивів та доводів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial