Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

01 липня 2024 року із Запорізького районного суду Запорізької області до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, за підсудністю, надійшла цивільна справа №317/2258/24 (провадження 2/336/2607/24), за позовом АТ «СЕНС БАНК», в інтересах якого діє адвокат Мужик Н.Т., до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 500716136 від 13 вересня 2022 року у розмірі 191282,72 грн., яка складається: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 161108,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 30174,72 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 13 вересня 2022 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 500716136. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 191282,72 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань30 листопада 2022 року. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, станом на 24.07.2023 року, наступний: загальна сума заборгованості 191282,72 грн., яка складається: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 161108,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 30174,72 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 191282,72 грн. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] в судові засідання призначені на 26 липня 2024 року о 14-45 год. та 09 вересня 2024 року о 13-45 год. не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом направлення кореспонденції за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно зі ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином; клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов до такого висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що 13 вересня 2022 року [PERSON] звернулась до АТ «Альфа Банк» з клопотанням розглянути можливість оформлення нового кредиту в сумі 164397,91 грн. для погашення заборгованості за кредитними договорами за №501328885 від 10 червня 2021 року та за № 501380187 від 27 жовтня 2021 року, у зв`язку з тим, що в неї виникли фінансові проблеми, які призвели до виникнення заборгованості. 13 вересня 2022 року [PERSON] запропонувала АТ «Альфа Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту за наступних умов: тип кредиту - кредит готівкою; сума кредиту 164397,91 грн.; процентна ставка, % річних 24,00 %, тип ставки - фіксована, процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди; строк кредиту 90 місяців. Дата повернення кредиту 13 березня 2030 року. Кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за іншими кредитними договорами (за №501328885 від 10 червня 2021 року та за № 501380187 від 27 жовтня 2021 року). [PERSON] підписала оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500716136 від 13 вересня 2022 року та просила банк про акцепт пропозиції № 500716136, направити на електронну адресу 08smirnova1961@gmail.com. Відповідач підписав оферту електронним підписом та засвідчив, що отримав всю інформацію про умови кредитування. 13 вересня 2022 року АТ «Альфа Банк» прийняв пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500716136 від 13 вересня 2022 року. Умови укладення угоди наступні: тип кредиту - кредит готівкою; сума кредиту 164397,91 грн.; процентна ставка, % річних 24,00 %, тип ставки - фіксована, процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди; строк кредиту 90 місяців. Дата повернення кредиту 13 березня 2030 року (п. 2 договору). Відповідно до п. 3 договору кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за іншими кредитними договорами (за №501328885 від 10 червня 2021 року та за № 501380187 від 27 жовтня 2021 року). Сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить Додаток № 1 до укладеної між сторонами Угоди про надання кредиту № 500716136 від 13 вересня 2022 року. Також з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту слідує, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту 164397,91 грн.; процентну ставку, % річних - 24,00 %, тип ставки - фіксована, процентна ставка незмінена; строк кредитування 90 місяців, мета отримання кредиту - на споживчі цілі, спосіб надання кредиту безготівковий, загальні витрати за кредитом 191381,79 грн. Найменування Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» змінено на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», що підтверджується витягом з державного реєстру банків від 02.12.2022 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Клієнта [PERSON] з якою укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк» ідентифіковано банком, що підтверджується довідкою АТ «Сенс Банк». 13 вересня 2022 року між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500716136, Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500716136, паспорт споживчого кредиту, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов [PERSON] отримала кредит в розмірі 164397,91 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 24,00 % строком на 90 місяців, тобто до 13 березня 2030 року. Відповідно до п. 3 кредитного договору, кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за кредитними договорами (за №501328885 від 10 червня 2021 року та за № 501380187 від 27 жовтня 2021 року), спосіб надання кредиту безготівковий, шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки № [NUMBER] , № [NUMBER] , відкриті в АТ «Альфа-Банк». Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, що підтверджується меморіальним ордером № 1318034277 від 13 вересня 2022 року про перерахування [PERSON] грошових коштів за кредитним договором № 500716136 від 13 вересня 2022 року в сумі 164397,91 грн. Сторонами узгоджено, що відповідач повинен вносити щомісячні платежі до 13 числа кожного місяця на погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом, у розмірі визначено у графіку платежів. Відповідач порушив умови кредитного договору. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору представник банку направив [PERSON] досудову вимогу про повернення кредиту від 04.03.2024 року. Відповідач на вимогу банку не відреагував. З розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідача слідує, що станом на 24.07.2023 року, заборгованість відповідача за кредитним договором № 500716136 від 13 вересня 2022 року в сумі 191282,72 грн., яка складається: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 161108,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 30174,72 грн. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, які регулюються Цивільним кодексом України. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), договір є підставою для виникнення зобов`язань. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 13 вересня 2022 року між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500716136, Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500716136, паспорт споживчого кредиту, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов [PERSON] отримала кредит в розмірі 164397,91 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 24,00 % строком на 90 місяців, тобто до 13 березня 2030 року. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений, а тому суд дійшов до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з яким договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Кредитний договір укладено сторонами в електронній формі. Сторонами узгоджено, що відповідач повинен вносити щомісячні платежі до 13 числа кожного місяця на погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом, у розмірі визначено у графіку платежів. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до умов кредитного договору № 500716136 від 13 вересня 2022 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 164397,91 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 24,00 % строком на 90 місяців, тобто до 13 березня 2030 року. Відповідач повинен вносити щомісячні платежі до 13 числа кожного місяця на погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом, у розмірі визначено у графіку платежів. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером про перерахування грошових коштів. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості по кредиту. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не надано. З розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідача слідує, що станом на 24.07.2023 року, заборгованість відповідача за кредитним договором № 500716136 від 13 вересня 2022 року в сумі 191282,72 грн., яка складається: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 161108,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 30174,72 грн. Відсотки за користування кредитом розраховані банком відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач зобов`язання за договором виконав належним чином, надав відповідачу кредит. Відповідач зобов`язання за договором та вимоги зазначених норм закону належним чином не виконав. Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 500716136 від 13 вересня 2022 року в сумі 191282,72 грн., яка складається: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 161108,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 30174,72 грн. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved