Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

У липні 2024 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за договором №420276 від 23.11.2020 та договором № 2111952107266 від 29.04.2021 в розмірі 125 535,94 грн, а також судовий збір в сумі 3028 грн та витрати на правову допомогу в сумі 25 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.11.2020 ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту №420276. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 31 250,00 грн. Також зазначено, що 29.04.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] уклали договір про надання фінансових послуг №2111952107266. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4 000,00грн. 26.11.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №420276 від 23.11.2020. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників позивачу - ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №420276 від 23.11.2020 за вимогами до [PERSON] . Також, 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2111952107266 від 29.04.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр», відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2111952107266 від 29.04.2021 за вимогами до [PERSON] . Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що станом на день звернення до суду заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Представник позивача посилається на те, що станом на 26.06.2024 року за договором №420276 виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 85 278,94 грн., яка складається з: 29 320,85 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 38341,49 грн. заборгованості за простроченими відсотками на дату відступлення права вимоги, 17 616,60 грн. заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Також позивач посилається на те, що станом на 26.06.2024 року за договором №2111952107266 виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 40 257,00грн., яка складається з: 4 000,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 36 257,00 грн. заборгованості за простроченими відсотками на дату відступлення права вимоги. Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 85 278,94 грн. за кредитним договором № 420276 від 23.11.2020 року, у розмірі 40 257,00 за договором №2111952107266 від 29.04.2021, судові витрати у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2024 року дана цивільна справа розподілена головуючому судді. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2024 р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання, призначене на 06.08.2024 року о 10:00 год., представник позивача не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. В прохальній частині позову не заперечував проти розгляду справи у його відсутність. Відповідач відзив у встановлений строк не подав, у судове засідання 06.08.2024 року о 10:00 год. не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. 06.08.2024 суд констатував необхідність відкладення розгляду справи для здійснення повторного повідомлення учасників справи на 19.09.2024 р. о 10:00. В судове засідання 19.09.2024 р. представник позивача та відповідач не з`явились. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що 23.11.2020 ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 420276 шляхом підписання кредитного договору у паперовому вигляді та підписання власноручним підписом [PERSON] паспорту споживчого кредиту (а.с.13-17). Згідно Договору про надання споживчого кредиту № 420276 від 23.11.2020 відповідачу надається кредит у гривні, а Відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Після укладення цього Договору, Товариство із використанням даних Відповідача, зазначених у Кредитному договору, створює Відповідачу особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується Відповідачу через веб-сайт. Товариство зобов`язане перерахувати кошти на рахунок в форматі IBAN/платіжну картку, вказану Споживачем, у порядку та строки визначені Кредитним договором. Товариство може повідомляти Споживача про факт перерахування коштів шляхом відправки інформаційного повідомлення засобами зв`язку (на номер мобільного телефону). Сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку передбаченому Кредитним договором. Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення. Нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у Кредитному договорі, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором (Графіком платежів). Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Для цілей визначення періоду для нарахування процентів на суму кредиту, день надання кредиту враховується, а останній день повернення - не враховується. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Розмір процентної ставки, встановлений Кредитним договором, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Кредитного договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Сплата Поточних процентів здійснюється Споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в Графіку платежів, за період, що передує даті внесення. В будь- якому випадку, при повному достроковому поверненні суми кредиту, проценти повинні сплачуватись одночасно з поверненням суми кредиту. Сплата Процентів за перший день користування кредитом, здійснюється Споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати Процентів за перший день користування кредитом, Споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню Споживачу. Прострочення Споживачем сплати кредиту (чергового платежу) та/або звернення Товариства до суду про стягнення заборгованості за Договором, не зупиняє нарахування процентів протягом строку, визначеного Кредитним договором, крім випадків прийняття окремого відповідного рішення Товариством. Сторонами погоджено суму кредиту 31250 грн., строк кредитування - 1095 грн., відсоткову ставку - 85% річних. На виконання умов зазначеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 25 000,00 грн. (а.с18). Також встановлено, що 29.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг № 2111952107266 (а.с.7-9). Відповідно до п. п. 1.2. договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів. Згідно п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 2% за кожний день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п 1.4.6; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в. Відповідно до п. п. 1.4.1., 1.4.2. договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно п. 1.9. договору граничний строк кредитування 1 рік. Відповідно до п. 1.10. договору позичальник сплачує товариству комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі 560 грн. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору від 29.04.2021 шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти (а.с. 17 зворот). Так, у заяві-анкеті погоджено розмір кредиту - 4000 грн., строк кредиту - 16 днів, але не більше 365 днів, розмір процентів - 2% в день, аналогічні положення містяться в Паспорті споживчого кредиту (а.с. 9 зворот, 11-12). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Отже, суд дійшов висновку, що при укладені вищезгаданих кредитних договорів було дотримано умови, порядок та обставини укладення цих договорів, а також погоджено усі їх істотні обставини. Такі договіри є чинними, а докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за договором ТОВ «Коллект Центр» до відповідача суд зазначає наступне. 26.11.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 420276 від 23.11.2020. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр», відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 420276 від 23.11.2020. Крім того, 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2111952107266 від 29.04.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр», відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг №2111952107266 від 29.04.2021. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом достовірно встановлено, що фінансова установа свої зобов`язання за договором позики виконала у повному обсязі, а відповідач, у порушення умов договорів позики, суму заборгованості не сплачує. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що товариство на даний час є законним правонаступником стягувача за укладеним договором, боржником за яким є відповідач. За наданими розрахунками ТОВ «Слон» заборгованість відповідача за кредитним договором №420276 від 23.11.2020 станом на 26.11.2020 становить: 29 320,85 грн. заборгованості за кредитом (тіло кредиту) та 10346, 11 грн. заборгованості за простроченими відсотками на дату відступлення права вимоги, а всього 39 666,96 грн. (а.с.20). Після переходу права вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» новий кредитор продовжував нараховувати відсотки за користування кредитними коштами за період 26.11.2021 по 09.01.2023, а всього на суму 27995,38 грн. (а.с.22). Таким чином, за кредитним договором №420276 від 23.11.2020 розмір заборгованості становить 29320,85 грн. основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 10346,11 грн. заборгованості по простроченим відсоткам на дату відступлення права вимоги; та 17616,60 грн. заборгованості по простроченим відсоткам, нарахованим за період 10.03.2023-22.11.2023, а всього 57 283,56 грн. Подаючи позовну заяву, позивач просив стягнути за даним договором 85278,94 грн., однак, як вбачається з тексту позовної заяви, зазначав розмір заборгованості по відсоткам 38341,49 грн., тоді як сам же надав розрахунок суми 10346,11 грн. заборгованості за простроченими відсотками на дату відступлення права вимоги. Відтак, вимоги позовної заяви в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №420276 від 23.11.2020 підлягають задоволенню частково. Що стосується заборгованості відповідача за кредитним договором №2111952107266 від 29.04.2021, то слід зазначити таке. Заборгованість за тілом кредиту становить 4000,00 грн. та 25280 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с.21). Подальше нарахування відсотків здійснювалося за період з 26.11.2021 по 09.01.2023, тобто за 410 днів у розмірі 27 995,38 грн. (а.с.21). Втім, відповідно до умов договору №2111952107266 від 29.04.2021, його строк дії - 16 днів для початку виплати відсотків, але не більше 365 днів для нарахування. Нарахування відсотків у розмірі, встановленому договором, можливе було лише впродовж 365 днів. Подальше нарахування відсотків 7,67% в день суперечить вимогам ст. 1048 ЦК України. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18. Таким чином, за кредитним договором №2111952107266 від 29.04.2021 підлягає стягненню заборгованість у розмірі 4000,00 грн. основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту) та 25280,00 грн. заборгованості по простроченим відсоткам на дату відступлення права вимоги. В задоволенні вимог про стягнення заборгованості у більшому розмірі за цим кредитним договором слід відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування частини заборгованості за договорами, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладених договорів, заборгованість за договорами не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, як правонаступника первісного кредитора, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial