Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 2019 року. Шлюб зареєстрований Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис №121. Від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Подружні відносини між сторонами припинені, спільно вони не проживають. Позивач вважає, що збереження їхньої з відповідачем сім`ї неможливе та буде суперечити її інтересам, шлюб між нею та відповідачем існує формально, а тому підлягає розірванню. Примирення сторони не бажають. Відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини, домовленості між батьками про участь відповідача в утриманні дитини, яка знаходиться на утриманні матері, не досягнуто. Позивач просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, при зверненні до суду просила проводити розгляд справи без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі, відзив на позовну заяву не надав. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. У відповідності до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~\~\~ За змістом ст.24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, вивчивши заяву позивача, дослідивши докази: свідоцтво про укладення шлюбу, свідоцтво про народження дитини, довідку з місця проживання позивача, вважає, що позов в частині розірвання шлюбу обґрунтований і підлягає задоволенню, в силу ст. 104, 105, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони примирення не шукають і не бажають, шлюб між ними існує формально, а тому підлягає розірванню. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого являється відповідач згідно з копією свідоцтва про народження. На даний час, сторони припинили подружні відносини, дитина знаходяться на утриманні матері та проживає разом з нею, що підтверджується довідкою Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №392-Т від 28.06.2024. У добровільному порядку відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька. В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частина 2 статті 182 сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, відповідач не надав відзив проти його задоволення, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, враховуючи ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини, яка знаходяться на повному утриманні позивача проживаючи із нею, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини також задовольнити. Відповідно до частини першої та другої ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved