Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 26.12.2022 року внаслідок словесної суперечки, яка сталася за адресою: [ADDRESS] відповідачем [PERSON] умисно було пошкоджено його майно, а саме: дзеркала автомобіля, вартість ремонту яких склала 2\~000 грн. та його мобільний телефон, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12022186010001793 від 27.12.2022 року. Просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 43\~555,00 грн., моральну шкоду в розмірі 5\~000,00 грн. та понесені судові витрати. 21.03.2024 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача адвокатом Негреєм О.М. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просить їх задоволити. В судове засідання 10.09.2024 року не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Відповідач та його представник - адвокат Негрей О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просять у їх задоволенні відмовити. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2022 року до Рівненського РУП ГКНП в Рівненській області надійшла письмова заява [PERSON] про спричинення йому тілесних ушкоджень [PERSON] . На підставі вищезазначеної заяви, 27.12.2022 року СД було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 12022186010001793 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Досудове розслідування доручено здійснювати старшому дізнавачу СД Чередніченко М.І. Позивач в позовній заяві зазначає, що 26 грудня 2022 року відповідачем [PERSON] було умисно пошкоджено його майно, зокрема: -дзеркала автомобіля марки «Славута», д.н.з [NUMBER] , вартість ремонту яких склала 2000 грн.; -мобільний телефон марки AppleIphone 11 PROMAX (256GB), вартість якого на суму 41 555 грн. визначена в ході моніторингу інтернет-мережі. Крім того, була заподіяна йому моральна шкода на суму 5 000 грн. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] як свідок суду повідомив, що став очевидцем того, що орієнтовно в кінці 2022 року [PERSON] умивався із калюжі. До нього підбіг позивач та став бризкати йому в очі із балончика. Тоді [PERSON] повалив нападника на землю та попросив викликати поліцію. Нападника не бив, тільки утримував. Незабаром приїхала поліція. Через розпилення газу, [PERSON] мав проблеми із зором. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] як свідок суду пояснив, що проходячи в грудні 2022 року біля будинку [ADDRESS] він побачив, як два чоловіки стояли біля під`їзду та про щось спорили між собою. Один з них дістав газовий балончик та бризнув співрозмовнику в очі. Той відійшов та почав вмиватися із калюжі. Питав нащо ти так зробив. Тоді нападник, спробував повторно застосувати балончика. Обороняючись, він вибив балончика та повалив нападника на землю. Так він утримував нападника до приїзду поліції. Пошкоджень дзеркал на автомобілі не бачив. Допитаний в судовому засіданні відповідач [PERSON] як свідок суду показав, що 26.12.2022 року біля 15 год. він вийшов із під» їзду будинку [ADDRESS] , де проживає. У дворі будинку невідомий чоловік нецензурно висловлювався. На його зауваження припинити дрібне хуліганство позивач [PERSON] дістав газовий балончик та безпідставно застосував його до нього. Тоді він відійшов на декілька метрів та став вмиватися із калюжі. Позивач [PERSON] знову підійшов до нього та намагався застосувати щодо нього повторно балончик. Обороняючись, він вибив балончика та повалив нападника (позивача [PERSON] ) на землю. Став кричати очевидцям, щоб викликали поліцію. Так він утримував нападника до приїзду поліції. Пошкоджень дзеркал на автомобілі не бачив та сам не заподіював. Телефону не пошкоджував. Тілесні ушкодження позивачу не заподіював та такі у нього відсутні були. Вказав, що позивач користувався телефоном під час спілкування з поліцією. Через протиправні дії позивача, він отримав хімічний опік невідомою речовиною з балончика І ступеню кон`юктиви і рогівки обох очей. Змушений був в той же день о 17 год. звернутися за медичною допомогою до лікаря та пройти курс лікування. Факт умисного пошкодження телефону позивача заперечив. Згідно із ст. 27 Конституції України, кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Згідно із ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. 2. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. 3. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу. 4. Особа не підлягає кримінальній відповідальності, якщо через сильне душевне хвилювання, викликане суспільно небезпечним посяганням, вона не могла оцінити відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту. 5. Не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає. Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є не судимий, до кримінальної відповідальності, в тому числі за фактом заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] , пошкодження чи знищення його майна, не притягувався. Вказаний факт позивач у позовній заяві не заперечує. Згідно із ч. 4 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1169 ЦК України, шкода, завдана особою при здійсненні нею права на самозахист від протиправних посягань, у тому числі у стані необхідної оборони, якщо при цьому не були перевищені її межі, не відшкодовується. Однак, позивачем жодних належних та допустимих доказів про отримання ним тілесних ушкоджень до позовної заяви не надано. Крім того, не надано належних та допустимих доказів щодо належності йому майна, його пошкодження саме відповідачем, вартості заподіяної шкоди, тощо. Обставини пошкодження телефону, крім самих пояснень позивача, іншими доказами не підтверджуються. Із заявою до поліції про пошкодження телефону позивач не звертався. Процесуальне рішення за цим фактом не приймалося. Відповідно до ч. 2 ст. 1087 ЦК України, розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Долучена до позовної заяви копія товарного чеку від 30.12.2022 року жодним чином не ідентифікує продавця, проданий ним товар та не підтверджує факт оплати товару саме за дзеркала для автомобіля ЗАЗ. Отже, вказаний товарний чек є неналежним доказом. Належність автомобіля марки Славута д.н.з. [NUMBER] , наявність на ньому пошкоджень, часу та механізму виникнення жодним чином не підтверджене, як і винуватість в цьому відповідача. Технічний висновок № 29122022/01 від 29 грудня 2022 року, копія якого долучена до позовної заяви, жодним чином не ідентифікує виріб щодо якого він складений, не містить належного опису наявних на ньому механічних пошкоджень корпусу, часу виникнення та механізму їх утворення. Причини виникнення несправностей дисплейного модулю, пошкодження камер, контролеру живлення материнської плати, процесора та чіпу пам`яті,часу та причин їх виникнення (внаслідок механічних пошкоджень, браку виготовлення, неправильного використання, іншого) не зазначено. В Постанові від 18.12.2019 року № 522/1029/18 (14-270цс19) Верховний Суд вказав, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що такий висновок підготовлено для подання до суду. Причина проста - відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.. Отже, вказаний технічний висновок є неналежним доказом. Докази винуватості відповідача у пошкодженні телефону, його належності позивачу, суми збитку також не надані. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із ч. 1 ст. 97 ЦПК України, речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 98 ЦПК України, речові докази до набрання рішенням законної сили зберігаються в матеріалах справи або за окремим описом здаються до камери схову речових доказів суду. Суд вживає заходів для забезпечення зберігання речових доказів у незмінному стані. Повернення речових доказів регламентовано ч. 1 ст. 99 ЦПК України. Зокрема, речові докази після огляду та дослідження їх судом повертаються особам, від яких вони були одержані, якщо такі особи заявили про це клопотання і якщо його задоволення можливе без шкоди для розгляду справи. Слід зазначити, що мобільний телефон марки Apple Iphone 11 PRO MAX (256GB) до матеріалів справи як речовий доказ не долучений, не оглянутий, експертним шляхом не досліджений, хоча позивач у цьому не був обмежений. Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Належні та допустимі докази заподіяння моральної шкоди до позовної заяви також не долучені. Відповідно до листа Рівненського управління поліції ГУ НП в Рівненській області від 04.04.2024 року за №128Аз/200/02-24, 26.12.2022 р. до Рівненського РУП надійшла письмова заява [PERSON] про спричинення йому тілесних ушкоджень [PERSON] на підставі зазначеної заяви, 27.12.2022 року СД було внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №12022186010001793 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. За результатами проведення досудового розслідування, 15 грудня 2023 року було винесено постанову та прийняте рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Вказане рішення не скасоване. Відповідно до Постанови від 15 грудня 2023 року, сукупністю зібраних досудовим розслідуванням доказів встановлено, що даний кримінальний проступок підлягає закриттю в порядку п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вказаною постановою встановлено, що в даному діянні відсутні ознаки складу кримінального проступку, а також не здобуто достатніх даних, які б вказували на кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України. З долученого позивачем до відповіді на відзив висновку експерта № 936 від 29 грудня 2022 року, вбачається, що при огляді [PERSON] в обласному бюро 29 грудня 2022 року об`єктивних ознак наявності тілесних ушкоджень (припухлостей, крововиливів, садно, ран тощо) на його тілі не має. Долучені позивачем дублікат дозволу А № 211807 від 05.01.2019 року, виданого [PERSON] на придбання мисливської зброї, витяг з інформаційно-аналітичної системі «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей», який сформований щодо [PERSON] для оформлення участі у процедурі публічної закупівлі, а також виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, відповідно до яких [PERSON] є керівником ТОВ «Агропідтримка» та «Рівненський хімічний завод» не стосуються предмету доказування, отже відповідно до ст. 77 ЦПК України є неналежними доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч.2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Враховуючи вищевикладене, дослідивши всі наявні докази, які були долучені до матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки вина відповідача позивачем не доведена. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed