Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просила суд встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з серпня 1998 року до [INFO] на час відкриття спадщини. У обґрунтування заяви заявниця зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . З серпня 1998 року до 19.10.2023 року вона проживала спільно з [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . 31.03.2023 року між нею та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, за яким у її власність перейшла квартира [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді рухомого майна автомобіля FORD FUSION, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . На випадок смерті [PERSON] заповіт не складав, інших спадкоємців не мав. Заявниця як спадкоємиця [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на транспортний засіб, у зв`язку із відсутністю доказів родинних відносин із спадкодавцем. З серпня 1998 року до 19.10.2023 року вона проживала разом із [PERSON] однією сім`єю. На даний час у заявниці виникла необхідність встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. Спору з приводу майна немає. \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Кравченко Є.М. заяву підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Павлоградської міської ради усудове засідання не з`явився, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності у вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Приватний нотаріус Павлоградського районного нотаріального округу Іщик М.В. у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухав заявника та його представника, свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи та встановивши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 1\~постанови № 5 Пленуму Верховного суду від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть № 1983 зроблений Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: автомобіль FORD FUSION, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Заявниця своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак постановою приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Іщик М.В. заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки із спадкодавцем. На підставі ч.ч. 3, 5\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно акту складеного Головою ОСББ «Ленінградська, 21», який підписали сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , останні підтвердили факт постійного проживання\~ [PERSON] та [PERSON] за адресою: у період з серпня 1998 року та до 19.10.2023 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою : [ADDRESS] з 1998 року до дня смерті [PERSON] [INFO] . Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3\~ст. 1268 ЦК України. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів». Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно положень ч. 2\~ст. 1120 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно спільно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Згідно копії спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Іщиком М.В. до майна померлого [PERSON] - інші спадкоємці відсутні. Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved