Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив: зобов`язати фізичну особу-підприємця [PERSON] припинити порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг «Телепорт» за свідоцтвом України № [NUMBER] від 26.10.2020 р.; заборонити фізичній особі-підприємцю [PERSON] використовувати знаки для товарів і послуг за свідоцтвом України № [NUMBER] від 26.10.2020 р.; стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що він є власником виключних майнових прав на Знак для товарів і послуг «Телепорт» за Свідоцтвом України № [NUMBER] від 26.10.2020 р., який зареєстрований у наступних класах: 35 клас надання послуг пов`язаних з торгівельною діяльністю, а саме представлення товарів на засобах інформування з метою роздрібного продажу, організовування виставок на комерційні або рекламні потреби у тому числі онлайн; 39 клас надання послуг пов`язаних з організацією доставки товарів. Відповідач є власником виключних майнових прав на Знак для товарів і послуг «Teleport» за Свідоцтвом України № [NUMBER] від 12.03.2018 року, який зареєстрований у наступному класі: 15 клас виробництво товарів: електронні музичні інструменти; ключі для настроювання музичних інструментів; музичні синтезатори; футляри для музичних інструментів. Зазначає, що за результатами порівняльного аналізу встановлено тотожність семантичного і фонетичного значень і схожість до ступеня змішування візуальної складової. Відповідач, зареєструвавши на свій знак «Teleport» доменне ім`я https://teleport.ua, пропонує через вказаний сайт товари та послуги перелічені у 35 та 39 класах МКТП, хоча має право, згідно законодавства лише пропонувати товари та послуги, передбачені у 15 класі МКТП, що зазначені у його свідоцтві. Схожість об`єктів інтелектуальної власності щодо надання однакових послуг, може ввести споживачів в оману, призвести до змішування та сформувати хибне уявлення про схожість характеристик послуг. 16.12.2020 р. на адресу відповідача направлено претензію та надано строк у 5 днів з вимогами припинення використання в своїй діяльності об`єкт інтелектуальної власності торговельну марку «Телепорт», тощо, однак, відповідач жодним чином не відреагував на вказану претензію, натомість продовжує порушувати інтелектуальне право власності. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.04.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.10.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду за суттю. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. З 12.06.2023 р. по 14.07.2023 р. визначений за цією справою головуючий перебувала у щорічній відпустці, перший робочий день після відпустки 17.07.2023 р. Після відновлення роботи суду, виходу головуючого з відпустки та проведення інвентаризації, продовжено розгляд справи. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти розгляду справи за відсутності відповідача та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником виключних майнових прав на Знак для товарів і послуг «Телепорт» за Свідоцтвом України № [NUMBER] від 26.10.2020 р., який зареєстрований у наступних класах: 35 клас надання послуг пов`язаних з торгівельною діяльністю, а саме представлення товарів на засобах інформування з метою роздрібного продажу, організовування виставок на комерційні або рекламні потреби у тому числі онлайн; 39 клас надання послуг пов`язаних з організацією доставки товарів. 14.12.2020 року за вих. №1412ТМ/20 представником компанії Teleport.UA на адресу [PERSON] надіслано претензію з приводу порушення прав інтелектуальної власності, у якому просили припинити використання, для надання послуг, об`єкта інтелектуальної власності торговельної марки «Телепорт», що належать [PERSON] , а також позначення схожі до ступеня змішування у будь-який спосіб, включаючи: використання у доменному імені, фірмовому (комерційному найменуванні), інше використання в мережі інтернет (у якості ключового слова в контекстній рекламі, соціальних мережах, прихованому тексті сайтів, метатегах та інше); гарантувати використання [PERSON] власних об`єктів інтелектуальної власності тільки у мережах їхнього обсягу прав. Згідно протоколу огляду змісту веб-сайтів в порядку п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 15.12.2020 р., складеного адвокатом Ісмаліловим Р.Г., з метою збору доказів проведено огляд змісту веб-сайту https://teleport.ua/ та оглядом встановлено, що оглянута вказана веб сторінка, яка містить у лівому верхньому куті сайту позначення «teleport.UA». Крім того, при переході за посиланнями на сайті: «О нас» - [INFO] » - [INFO] , «Контакти» - [INFO] , « [INFO] » - [INFO] , в описових частинах текстів, розміщених на сторінках сайту за вказаними посиланнями містяться позначення «teleport.UA». Шляхом пошуку через веб-сайти: [INFO] отримано інформацію про домен teleport.ua та особу реєстратора доменного імені «license:239397». На сайті Державного підприємства «Український Інститут інтелектуальної власності» (укрпатент) http://ukrpatent.org/, у базі даних зареєстрованих в Україні знаків для товарів і послуг, за пошуком по номеру свідоцтва [NUMBER] встановлено зареєстрований знак для товарів і послуг «TELEPORT» та його власника [PERSON] . Зазначена торговельна марка зареєстрована у 15 класі: Електронні музичні інструменти; ключі для настроювання музичних інструментів; музичні синтезатори; футляри для музичних інструментів. До вказаного протоколу додано скріншоти із оглянутих розділів сайту https://teleport.ua/. Правовідносини, які виникають у зв`язку з набуттям і здійсненням права власності на знаки для товарів і послуг (далі - знак, торговельна марка) в Україні регулюються\~Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», а також нормами Цивільного кодексу України. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено частиною першою\~статті 16 Цивільного кодексу України. Згідно з частиною першою\~статті 432 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до\~статті 16 цього Кодексу. За змістом частини 2,4\~статті 16 Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»\~свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Використанням знака визнається: нанесення його на будь- який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака. Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати (частина 5 статті 16 Закону). Відповідно до статті 20 даного Закону Будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені\~статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 етапі 16 цього\~Закону. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки. Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаного знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати. Статтею 21 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»\~захист прав на знак здійснюється у судовому та іншому встановленому законом порядку. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у зв`язку з застосуванням цього\~Закону. Суди відповідно до їх компетенції розв`язують, зокрема, спори про порушення прав власника свідоцтва. Відповідно до\~статті 418 ЦК України\~право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. У відповідності до ст. 420 ЦК України\~до об`єктів права інтелектуальної власності належать, зокрема, торговельні марки (знаки для товарів і послуг). За змістом\~статті 421 ЦК України\~суб`єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об`єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього\~Кодексу, іншого закону чи договору. Стаття 424 ЦК України\~закріплює, що майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Відповідно до частини 3\~статті 426 ЦК України\~використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності. Порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором (стаття 431 ЦК). За змістом\~статті 432 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до\~статті 16 цього Кодексу. Суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про: застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів; зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності; вилучення з цивільного обороту товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності та знищення таких товарів; вилучення з цивільного обороту матеріалів та знарядь, які використовувалися переважно для виготовлення товарів з порушенням права інтелектуальної власності або вилучення та знищення таких матеріалів та знарядь; застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об`єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення; опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права - інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення. Відповідно до\~статті 492 ЦК України\~торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів. Згідно зі\~статтею 493 ЦК України\~суб`єктами права інтелектуальної власності на торговельну марку є фізичні та юридичні особи. Право інтелектуальної власності на певну торговельну марку може належати одночасно кільком фізичним та (або) юридичним особам. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом (стаття 494 ЦК України). Згідно з вимогами\~статті 495 ЦК України\~майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Частинами першою - четвертою\~статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»\~передбачено, що правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі, та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Об`єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг. За змістом частини третьої\~статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»\~не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з: знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг. Відповідно до пункту 4.3.2.4 Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг, затверджених\~наказом Державного патентного відомства України від 28 липня 1995 року № 116\~(у редакції наказу Держпатенту України від 14 червня 2011 року № 578), позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів. З аналізу вищенаведених обставин справи та норм закону, судом встановлено, що позивач є власником виключних майнових прав на Знак для товарів і послуг «Телепорт» за Свідоцтвом України № [NUMBER] від 26.10.2020 р., який зареєстрований у наступних класах: 35 клас надання послуг пов`язаних з торгівельною діяльністю, а саме представлення товарів на засобах інформування з метою роздрібного продажу, організовування виставок на комерційні або рекламні потреби у тому числі онлайн; 39 клас надання послуг пов`язаних з організацією доставки товарів. Відповідно до ч. 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу\~статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва. Приписи\~статті 495 ЦК України\~вказують, що як право власника дозволяти використовувати знак, так і право перешкоджати та забороняти неправомірне використання такого знаку третім особам, є його виключними правами.\~Глава 75 ЦК України\~регламентує порядок та способи розпорядження майновими правами інтелектуальної власності. Так, у відповідності до частини 1\~статті 1107 ЦК України, розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі таких договорів: 1) ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) ліцензійний договір; 3) договір про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності; 4) договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності; 5) інший договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності. Із викладеного вище вбачається, що власник свідоцтва на знаки для товарів і послуг серед обсягу прав, які випливають та охороняються таким свідоцтвом, наділений виключним правом дозволяти використовувати позначення та виключним правом забороняти його неправомірне використання чи перешкоджати такому використанню. Поряд із цим вказані права можуть бути передані власником свідоцтва іншій особі у способи, визначені законодавством. З матеріалів справи встановлено тотожність семантичного і фонетичного значень і схожість до ступеня змішування візуальної складової знаків торговельних марок позивача та відповідача. Відповідач, зареєструвавши на свій знак «Teleport» доменне ім`я https://teleport.ua, пропонує через вказаний сайт товари та послуги перелічені у 35 та 39 класах МКТП, хоча має право, згідно законодавства лише пропонувати товари та послуги, передбачені у 15 класі МКТП, що зазначені у його свідоцтві. Доказів на спростування вищевказаного відповідачем суду не надано. Тобто, судом встановлено порушення відповідачем права інтелектуальної власності позивача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved