Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, укладений 08.08.2015 року між сторонами, який був засвідчений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №376. В обґрунтування позову посилається на те, що 08 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та відповідачем - [PERSON] , про що було складено відповідний актовий запис за №376. Такий факт засвідчено Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08.08.2015 року. Позивач зазначає, що протягом останнього періоду їх спільне сімейне життя з відповідачем погіршилось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин та розлучення сім`ї. Їх стосунки уже тривалий час мають негативний характер, у них відсутнє будь-яке спілкування, постійно виникають конфлікти. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Фактично тривалий час вони проживають окремо і не підтримують жодних шлюбних відносин. Вважає, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, що призводить до постійних суперечок та непорозумінь. Фактично на сьогоднішній день шлюбні відносини між ними припинені уже більше року, вони проживають окремо, примирення неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх взаємним інтересам. Оскільки шлюб на сьогодні існує тільки формально, просить суд не давати строк на примирення. Спільних дітей нема. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач в судове засідання 18.09.2024 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. При цьому, до позовної заяви додала клопотання, згідно якого просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує. Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст. 211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання 18.09.2024 року повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення на номер телефону, вказаний у позовній заяві, згідно довідки про доставку SMS отримав 29.08.2024 року. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 08 серпня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №376. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого 08 серпня 2015 року. Також до позову додано копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] від 28.08.2015 та копію її картки платника податків. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги, викладені позивачем у позовній заяві обставини, що протягом останнього періоду їх спільне сімейне життя з відповідачем погіршилось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин та розлучення сім`ї, їх стосунки уже тривалий час мають негативний характер, у них відсутнє будь-яке спілкування, постійно виникають конфлікти. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, фактично тривалий час вони проживають окремо і не підтримують жодних шлюбних відносин, подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, що призводить до постійних суперечок та непорозумінь, фактично на сьогоднішній день шлюбні відносини між ними припинені уже більше року, вони проживають окремо, примирення неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх взаємним інтересам. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved