Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 17 квітня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис № 207. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує, що шлюб між сторонами виявився невдалим, спільне сімейне життя з відповідачем стало неможливим через різні світогляди і накопичені розбіжності у поглядах стосовно основоположних сімейних цінностей та побудов сімейних відносин, які так і не вдалося подолати. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають єдиного бюджету. Позивач зазначає, що шлюб фактично припинив своє існування, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Строк для примирення просить не надавати. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 21 червня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 17 квітня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 207, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17 квітня 1998 р. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Про існування спору з приводу майна, набутого за час перебування в шлюбі, подружжям також не заявлено. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved