Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рогатинського районного суду Івано-Франківської області із позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 13.01.2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківського суду від 04.11.2013 року розірвано. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач проживає окремо в с.Виспа Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Жодного зв`язку із нею та їхнім сином відповідач не підтримує, участі у вихованні сина не приймає, жодної матеріальної допомоги не надає, що перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. На прохання сина подарувати йому хоча б щось до дня народження, відповідач відповів сину, що «в тебе є новий тато, нехай тебе утримує», а на її аналогічне питання відповідач відповів, що «можеш позбавити мене батьківських прав». Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської райдержадміністрації від 14.09.2019 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.08.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з мотивів викладених у позовній заяві, просила позов задоволити, а також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не подав відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник третьої особи - виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Письмових пояснень та клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не надходило. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача та представника третьої особи неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача та представника третьої особи, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.04.2011 року (а.с.6). Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2013 року по справі №349/1534/13-ц розірвано шлюб, який зареєстрований 13.01.2011 року у виконкомі Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області між [PERSON] та [PERSON] , актовий №1 (а.с.14). Як видно із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 04.01.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що складено відповідний актовий запис №01. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище йому « [PERSON] », їй « [PERSON] » (а.с.37). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 25.04.2024 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Івано-Франківському Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №546 (а.с.5, 36). [PERSON] , [INFO] присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що підтверджується копіями картки платника податків (а.с.4, 40). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає разом із матір`ю - [PERSON] , за адресою [ADDRESS] та повністю знаходяться на її утриманні, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов №17 від 19.03.2024 року (а.с.7) та витягами з реєстру територіальної громади №2024/001479131 від 12.02.2024 та №2024/007080435 від 18.06.2024 (а.с.13, 38). Як вбачається із вищевказаного Акту обстеження матеріально-побутових умов №17 від 19.03.2024 року, [PERSON] , 1995 р.н. має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, син від першого шлюбу - [PERSON] , 2011 р.н. та син - [PERSON] , який виховується матір`ю. [PERSON] має статус одинокої матері. Колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] із сім`єю не проживає, участі у вихованні сина [PERSON] , 2011 р.н. не приймає, матеріально не допомагає зі слів [PERSON] .. Відповідно до довідки управління соцзахисту Івано-Франківської райдержадміністрації №1/505 від 30.04.2024 року, яка видана [PERSON] на дітей [PERSON] , 2011 р.н., [PERSON] , 2022 р.н. про те, що остання дійсно перебуває на обліку в управлінні як одержувач допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.02.2024 по 31.07.2024 (а.с.10). Згідно характеристики, виданої 21.03.2024 року Рогатинським ліцей №1 Рогатинської міської ради на ім`я [PERSON] , учня 7-А класу, останній навчається в Рогатинському ліцеї №1 з третього класу. Мати - [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню сина, постійно цікавиться його успіхами та регулярно відвідує ліцей, забезпечує всім необхідним для повноцінного розвитку та навчання. Батько - [PERSON] , не цікавиться результатами навчальної діяльності сина та не відвідує навчальний заклад (а.с.8). Вказане також підтверджується довідкою Рогатинського ліцею №1 Рогатинської міської ради №45від 21.03.2024 року (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що батько неповнолітнього [PERSON] не піклується про здоров`я своєї дитини, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не проживає разом із сином, не відвідує його, не надає матеріальної допомоги, тобто повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина. Ці обставини були предметом дослідження комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рогатинської міської ради, за результатом яких 23.04.2024 року було складено та затверджено рішенням №190 висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] стосовно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст.165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, передбачених ст.164 СК, а саме у разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (Аналогічна правова позиція відображена також у постанові Верховного суду від 28.03.2019 року по справі №559/1553/16-ц). Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року) Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Передбачене п. 2 ч.1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні висловив свою думку щодо спору та пояснив, що батько не бере участі у його вихованні, не допомагає матеріально. З батьком спілкувався лише кілька разів по телефону, та під час спілкування батько поводив себе агресивно. Враховуючи вищевикладене, під час розгляду справи судом беззаперечно встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не спілкується із своїм неповнолітнім сином, матеріально його не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням сина займається позивачка. Також суд бере до уваги і ту обставину, що відповідач не з`явився в судове засідання, а також не з`являвся на засідання комісії з питань захисту дітей щодо розгляду питання про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина, що свідчить про небажання останнього виконувати свої батьківські обов`язки. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності суд вважає, що відповідач, який не виявляє щодо свого неповнолітнього сина батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться його розвитком, здоров`ям, життям та потребами, слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тобто позовні вимоги підлягають до задоволення. Окрім цього, суд роз`яснює, що на підставі ч.1 ст.169 СК України батько може бути поновлений у батьківських правах, за наявності підстав, передбачених законом. Судові витрати, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved