Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , заборговану суму позики в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, вирішити питання щодо судових витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правову допомогу адвоката Яровенка Ю.М. в сумі 3\~000,00 гривень, а всього: 4211 гривень 20 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 6 березня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено правочин - договір грошової позики, згідно якого він передав у власність відповідача гроші в сумі 15\~000,00 гривень, а остання в свою чергу зобов`язалася повернути йому таку ж суму у строк до 10 червня 2024 року. Зазначений правочин укладено в простій письмовій формі шляхом видачі відповідачем розписки. За розпискою відповідач взяла на себе зобов`язання повертати запозичені кошти щомісячно у розмірі по 5000,00 гривень. В момент складання розписки у присутності свідка [PERSON] позичальниці передано обумовлену суму. Свої зобов`язання відповідач сумлінно виконувала упродовж двох місяців, повернувши 10 квітня 2024 року та 14 травня 2024 року по 5000 тисяч гривень. Таким чином сума боргу, який залишився, становить 5000 (п`ять тисяч) гривень. Вказаний залишок боргу відповідач в обумовлений розпискою строк та на даний час не повернула., що змусило позивача звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 16.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача - адвокат Яровенко Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав суду Додаток №1 про проведений розрахунок до договору про надання послуг адвоката б/н від 18.08.2024 та підтвердив факт сплати позивачем [PERSON] коштів в сумі 3000 (три тисячі) гривень за надання професійної правової допомоги. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду повідомлена належним чином, 10.09.2024 на електронну адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено,\~що між\~сторонами укладено\~договір позики\~грошових коштів,\~оформлений у\~простій письмовій\~формі шляхом\~складення розписки\~від 06.03.2024,\~згідно якої\~ [PERSON] взяла\~в борг\~у [PERSON] \~грошові кошти\~в сумі\~15\~000\~(п`ятнадцять\~тисяч)\~грн та\~зобов`язалася повернути\~їх до\~10\~червня 2024\~року щомісячно у розмірі по 5 000 гривень. В момент складання розписки в присутності свідка - [PERSON] [PERSON] передав [PERSON] обумовлену суму. Свої зобов`язання [PERSON] сумлінно виконувала протягом двох місяців, повернувши [PERSON] 10 квітня 2024 року та 14 травня 2024 року по 5000 тисяч гривень, про на розписці містяться відповідні записи та підписи. Таким чином сума боргу, який залишився, становить 5000 (п`ять тисяч) гривень. Статтею 11 ЦК України\~визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1 та 2\~ст. 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За п. 2) ч. 1\~ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою\~статті 206 цього Кодексу. Згідно із ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, разом з тим після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Щодо самої суті договору позики суд зазначає, що Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 08.06.2016 ухвалив постанову у справі №6-1103цс16, предметом якої був спір стягнення боргу за договорами позики і зробив правовий висновок про те, що відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1\~ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1 та 2\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Отже, вина відповідача у зобов`язальних правовідносинах презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини, тобто не доведе належними та допустимими доказами погашення позики. Судом встановлено, що відповідачем складена розписка як борговий документ, що підтверджує прийняття позичальником відповідних зобов`язань. Аргументів та доводів зворотного, або обґрунтованих пояснень причин не повернення грошових коштів відповідачем суду не надано. Таким чином, суд виходить з доведеності обставин не повернення відповідачем суми позики у розмірі 5\~000 грн в обумовлений договором строк, та вважає, що зазначена сума підлягає стягненню на користь відповідача. Окрім того, частинами першою, третьою ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1,\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З урахуванням того, що позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1 211,20 грн. Щодо витрат за надання професійної правової допомоги в сумі 3 000 (три тисячі) грн, то суд вважає, що заявлена сума є цілком співмірною з обсягом наданих адвокатських послуг, а саме: підготовка до розгляду, складання позовної заяви, представництво інтересів в судовому засіданні. Також на підтвердження обґрунтованості вимог в цій частині суду надано договір про надання послуг адвоката б/н від 18.08.2024, додаток №1 про проведений розрахунок до договору від 18.08.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №201 від 06.02.2004, розрахунок вартості роботи адвоката Яровенка Ю.М. Враховуючи те, що відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, при цьому такого клопотання від відповідача не надходило, суд знаходить правові підстави для задоволення вимог в цій частині у заявленому розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved