Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач ТОВ "\~Коллект Центр"звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0680530092/2 від 25.10.2020 року в розмірі 36414,00 гривень, а також стягнути судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 06 грудня 2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» (далі - ТОВ «Інфінанс») укладено електронний договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0680530092/2 та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики №0680530092/2 від 25 жовтня 2020 року, що акцептована відповідачем 06 грудня 2020 року, шляхом підписання електронним підписом. Відповідно до умов договору позики клієнту було надано кредит в розмірі 3020,00 грн., строк користування кредитом -15 днів, строк дії Договору - 3 роки, відсоткова ставка -1,75% за один день користування. 11 лютого 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №11-02/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Інфінанс» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників зокрема за договором позики №0680530092/2 від 25 жовтня 2020 року. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року відступило право боргової вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором позики №0680530092/2 від 25 жовтня 2020 року. Таким чином до ТОВ «Коллект Центр» відповідно до укладеного договору відступлення права вимоги перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором позики. Відповідачка не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого станом на 15 березня 2024 року виникла заборгованість за договором у розмірі 83140,60 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 3020,00 грн, заборгованість за відсотками 80120,60 грн. Проте позивач, із врахуванням принципу розумності і співмірності, просить стягнути заборгованість у розмірі 36414,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 3020,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» 33394,00 грн. \~ \~ \~ \~Наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 18 квітня 2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка не скористалася своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеним договором позики/та договорами факторингу. Так, 06 грудня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено електронний договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики №0680530092/2 від 25 жовтня 2020 року, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3020,00 грн. строк користування кредитом -15 днів, строк дії Договору - 3 роки, відсоткова ставка -1,75% за один день користування. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону [PERSON] . З умовами договору позичальник ознайомилася, підписавши акцент оферту. В подальшому, 11 лютого 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №11-02/2022 у відповідності до умов якого, первісний кредитор передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ "Інфінанс" права вимоги до боржників вказаними у Реєстрах боржників. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді за Договором Факторингу №11-02/22 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників, після чого, з урахуванням пункту 2 Договору факторингу від клієнта до Фактора переходять Права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості. Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №11-02/2022, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №0680530092 на суму 47942,50 грн., зокрема, 3020,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 44922,50 грн. заборгованість по прцентам. В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» згідно договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у додатках, про що складений акт прийому передачі реєстру боржників. Відповідно до реєстру боржників та витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023/01 від 10 січня 2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №068053009, в загальному розмірі 83140,60 грн., з яких: 3020,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 80120,60 грн. заборгованість за процентами. При застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в\~ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Частиною 2 статті 639 ЦК України\~також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Отже, [PERSON] уклала кредитний договір шляхом підписання його електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, проте в порушення умов договору не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, доказів зворотнього матеріали справи не містять. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором та сплата процентів за користування ним. За нормою\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» та згодом від ТОВ «Вердикт Капітал» до позивача ТОВ «Коллект Центр» за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0680530092/2 від 25 жовтня 2020 року, укладеними між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості, наданої позивачем станом на 15 березня 2024 року виникла заборгованість за договором у розмірі 83140,60 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 3020,00 грн, заборгованість за відсотками 80120,60 грн. Проте позивач, із врахуванням принципу розумності і співмірності, просить стягнути заборгованість у розмірі 36414,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 3020,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» 33394,00 грн. Вказані обставини відповідачка не спростувала. Отже, з огляду на принципи обов`язковості договору, презумпцію правомірності правочину, змагальності та диспозитивності, позовні вимоги є цілком обґрунтованими, підтверджені доказами, а тому підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн. Щодо стягнення з відповідачки [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. на користь позивача ТОВ «Коллект Центр», то суд зазначає наступне. Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. Судом встановлено, що 02.01.2023 року між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про надання правової допомоги №02-01/2023. Відповідно до спрямованих позивачем до суду заявки на надання юридичної допомоги №1256 від 07.02.2024 року та витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 13.02.2023 року вбачається, що АО «Лігал Ассістанс» було надано позивачу ТОВ «Коллект Центр» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму в 13000,00 грн., які були сплачені позивачем ТОВ «Коллект Центр», що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №413000008 від 09.02.2024 року . При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На думку суду, понесені ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved