Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

11 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору: [PERSON] , про стягнення заборгованості по аліментах зі спадкової маси. Просила суд накласти стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, в погашення суми заборгованості по сплаті аліментів боржника [PERSON] , померлого [INFO] , в розмірі 133\~572,68 грн, шляхом накладення стягнення на спадкове майно, яке отримано в натурі спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] , а саме: на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , в розмірі який не перевищує суми боргу. 28 березня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійний\~вимог щодо\~предмета спору:\~ [PERSON] ,\~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом на\~1/4\~частини квартири.\~ Позовна заява мотивована тим, що мати [PERSON] [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з його батьком [PERSON] з 1998 року, шлюб не укладали, оскільки батько перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. [INFO] народився [PERSON] , та [PERSON] в добровільному порядку визнав своє батьківство. 12 січня 2001 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , який було розірвано 13 січня 2003 року. Після розірвання шлюбу батьків, [PERSON] став проживати разом з матір`ю, та у зв`язку з відсутністю утримання зі сторони батька, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2002, було стягнено з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, на утримання [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , та станом на день стерті останнього заборгованість зі сплати аліментів складала 133\~572,68 грн. Постановою Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 31.05.2018 № 56495004, було накладено арешт на майно боржника, що складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Спадкова маса, що залишилась після смерті спадкодавця [PERSON] складається з нерухомого майна, а саме: 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Квартира за вищевказаною адресою належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - кожному по 1/3 частки квартири. Після смерті [PERSON] його 1/3 частка квартири перейшла у спадок його дружині [PERSON] та склала 1/2 частку (1/3 частка отримана по приватизації, та 1/6 частка отримана у спадок після смерті чоловіка). Інша частина квартири у розмірі 1/2 частини аналогічно належала сину померлого [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] яка фактично прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON] , оскільки проживала в одній квартирі зі спадкодавцем. Тобто після смерті [PERSON] було два спадкоємця позивач і його рідна мати, та кожному з них належить по 1/4 квартири (1/2 : 2). [PERSON] заповіту не складав, та після його смерті спадкоємцями першої черги є [PERSON] та [PERSON] рідна сестра батька, яка успадкувала за заповітом частку матері [PERSON] . Однак, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , а тому він просив суд задовольнити позов. 19 серпня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору: [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири. Позовна заява мотивована тим, що мати [PERSON] [PERSON] була власницею 1/2 частини квартири [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину вищевказаної квартири. [INFO] помер рідний брат [PERSON] , якому належала на праві власності 1/2 частина вищевказаної квартири. [PERSON] мав сина [PERSON] , за несплату аліментів на утримання якого було нараховано заборгованість по день смерті [INFO] в розмірі 133\~572,68 грн, однак виконавче провадження про стягнення аліментів з [PERSON] було завершено 22.09.2016. Спадкова маса, що залишилась після смерті спадкодавця [PERSON] складається з 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Заповіт складено не було. Померла [PERSON] мати [PERSON] , фактично прийняла спадщину в розмірі 1/4 частини нерухомого майна сина, оскільки проживала та була зареєстрована у спадковій квартирі разом зі спадкодавцем. Відповідно, після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги на 1/4 частини квартири є її донька [PERSON] . При зверненні [PERSON] до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через наявність спору з [PERSON] . Посилаючись на вищевказані обставини, [PERSON] просила суд задовольнити позов. Ухвалою суду\~від 18.09.2024\~у зв`язку\~з відмовою\~від позову закрито провадження у цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах зі спадкової маси. [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав свій позов в повному обсязі. Представник [PERSON] \~ [PERSON] \~надала суду\~заяви про\~розгляд справи\~без її\~участі,\~підтримала позов [PERSON] ,та визнала позов [PERSON] . [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позови [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено,\~що згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Із довідки старшого державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ Сігай А.О. від 01.03.2018 № В/12 вбачається, що станом на 28.02.2018 заборгованість [PERSON] по аліментах згідно виконавчого листа № 2-373 від 05.02.2002, виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, почиваючи стягнення з 22.01.2002, та до досягнення дитиною повноліття, становить 133\~572,68 грн. Свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 12.01.1994, виданого Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про смерть. Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.В. від 30.03.2019, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , яка фактично прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав на 1/4 частку квартири належної її сину [PERSON] , померлого [INFO] , з яким на момент смерті була зареєстрована за однією адресою, та на яку накладено заборону арешт на все нерухоме майно померлого на підставі постанови про арешт майна боржника, виданого 31.05.2018 за номером 56495004. Постановою нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. від 05.02.2020, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Із досліджених\~судом письмових\~матеріалів справи\~судом підтверджено,\~що спадкова\~маса,\~що залишилась\~після смерті\~спадкодавця [PERSON] \~складається з\~1/2\~частки квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~з огляду\~на те,\~що [PERSON] \~помер,\~а частки\~ [PERSON] та\~його матері\~ [PERSON] були\~рівними,\~та складали\~по 1/2\~частині вказаної\~квартири.\~Після смерті\~ [PERSON] спадкоємцями\~першої черги\~є [PERSON] ,\~та [PERSON] рідна донька [PERSON] , яка успадкувала частку квартири після смерті матері [PERSON] . Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ч. 11 ст. 346 ЦК України\~право власності припиняється в разі смерті. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1\~ст. 368 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.ст.\~1258,\~1261 ЦК України).\~ Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Аналізуючи встановлені\~судом обставини,\~суд дійшов\~висновку,\~що в\~даному випадку\~ [PERSON] має достатні правові підстави на визнання права власності за ним на 1/4 частку спірної квартири за законом після смерті батька [PERSON] , та [PERSON] на визнання права власності на 1/4 частку спірної квартири, за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки дане нерухоме майно є складовою спадкової маси спадкодавців, право власності на яке спадкоємці в інший спосіб отримати не зможуть. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved