Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

29.07.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.11.2021 [PERSON] уклав із ТОВ «Слон Кредит» договір про надання споживчого кредиту №761957, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у гривні, а сам же відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором, сума кредиту 35000,00 грн, тип процентної ставки фіксована, мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби. Позивач зобов`язався перерахувати кошти на рахунок в форматі IBAN/платіжну картку, сказану відповідачем, у порядку та строки, визначені кредитним договором. Сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) позивачем протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення договору. Кредит вважається наданим в день перерахування позивачем суми кредиту в порядку, передбаченому кредитним договором та кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитом. 28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу №2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги за кредитним договором №761957 від 27.11.2021. Таким чином, відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №761957 від 27.11.2021 не виконав, внаслідок чого сума заборгованості становить 73837.69 грн, з яких 33434,24 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 40403,45 грн сума заборгованості за відсотками, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Ухвалою суду від 07.08.2024 відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 11.09.2024. 12.08.2024 представник позивача ТОВ "Діджи Фінанс" Романенко М.Е. через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату та місце розгляду справи, натомість відзив на позовну заяву до суду не направив, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. При цьому, конверт з кореспонденцією суду, надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З урахуванням п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернувся конверт з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про задоволення позову. 27.11.2021 ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 761957 за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб сайт. Товариство надає споживачу кредиту гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 40250,00 грн, тип кредиту кредит. Строк кредиту 730 днів з кінцевим терміном повернення 27.11.2023 (включно) (п. 1.2 1.4 договору). Відповідно до п. 1.5 договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 15% в день (5475% річних), а за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних. Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 договору). Згідно п. 1.7 1.8 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 218,17% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 99126,18 грн. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 35000,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані товаристу іншим шляхом, в тому числі через засоби зв`язку; у розмірі 5250,00 грн на користь товариства з метою виконання зобовязань з оплати процентів за пепрший день користування кредитом, відповідно до п 3.5 договору (п. 2.1 договору). Відповідно до п 2.2 договору сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення договору. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Для цілей визначення періоду для зарахування процентів на суму кредиту, день надання кредиту враховується, а останній день повернення не враховується. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день (п. 3.2 договору). В таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживний кредит, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 761957 від 27.11.2021 зазначено дату видачі кредиту та дати платежів, кількість днів у розрахунковому періоді, чисту суму кредиту, яка становить 93876,18 грн, суму кредиту за договором у розмірі 40250,00 грн, суму процентів за користування кредитом, яка становить 53626,18 грн, суму відсотків за перший день користування кредитом у розмірі 5250,00 грн, реальну річну процентну ставку, що складає 218,17% та загальну вартість кредиту, яка складає 99126,18 грн. У паспорті споживчого кредиту вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме зазначено суму кредиту 40250,00 грн, строк кредитування 730 днів, тип кредиту кредит, мета отримання кредиту особисті потреби, зазначено спосіб та строк надання кредиту шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на поточний рахунок/за реквізитами платіжної картки споживача не пізніше трьох робочих днів з моменту укладення договору про споживчий кредит, а також зазначено інформацію щодо реальної річної відсоткової ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти. 28.08.2023 ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали догові факторингу №2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язується їх прийняти та сплатити ТОВ «Слон Кредит» суму фінансування за атке відступлення на умовах, визначених договором. Як убачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 761957 від 27.11.2021, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 28.08.2028 не погашена та становить 73837,69 грн, з яких 38451,66 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 35386,03 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно та в повному обсязі ТОВ «Діджи Фінанс» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним зобов`язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. ст. 525, 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно з ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 525\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599\~ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Стаття 513\~ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517\~ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачу були надані кредитні кошти, якими він користувався, однак допустив неналежне виконання своїх обов`язків, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 73837,69 грн. Враховуючи те, що відповідачем не спростовано розмір боргу і не доведено його відсутність або його повне погашення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 761957 від 27.11.2021 у розмірі 73837,69 грн, з яких 38451,66 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 35386,03 грн сума заборгованості за відсотками. Також відповідно до вимог ст.\~141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн, понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн, суд враховує наступне. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Крім того, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Підтверджуючи понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано наступні докази: договір про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023, додаткова угода № 002407919619 від 27.06.2024 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних АБ «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості із зазначенням складу, обсягу та виду виконаних робіт на загальну суму 6000,00 грн, акт на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконаних робіт, надання послуг) із зазначенням складу, обсягу та виду виконаних робіт на загальну суму 6000,00 грн. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід зазначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Враховуючи вищенаведене, дослідивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Отже, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved