Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

У червні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що вони з відповідачем 8 березня 2023 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Позивач уважає, що шлюб зберегти неможливо, потрібно розірвати, указує, що примирення не буде, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 12 червня 2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано для розгляду до Носівського районного суду Чернігівської області. 10 липня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Носівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судовий розгляд справи по суті на 13 вересня 2024 року. У судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності. У судове засідання відповідач не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій указала, що вона визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, просить розглянути справу за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до\~ ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилом частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України\~ охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 08 березня 2023 року, про що складено відповідний актовий запис за № 23, місце державної реєстрації шлюбу: Носівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а. с. 2). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до\~ ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що\~ шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено,\~ що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні\~ уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу,\~ враховувати наявність малолітньої дитини,\~ дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя,\~ забезпечувати участь у судовому засіданні,\~ як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони не виявили бажання примиритися, позивач скористався правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягав на розірванні шлюбу, відповідач беззастережно визнала позовні вимоги, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Судом також установлено, що подружнє життя сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки, позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Жодна зі сторін не клопотала перед судом про надання строку на примирення, тому строк на примирення сторонам у справі про розірвання шлюбу не надавався. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві до суду відповідач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте в шлюбі, - [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, суд уважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права позивача та відповідача, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки (а. с. 11). Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 605,60\~ грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, решта витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved