Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

29 травня 2024 року [PERSON] в особі представника через систему «Електронний суд » звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про звільнення майна з-під арешту, відповідно до якої просив припинити обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав - 2825613212020, накладеної на підставі повідомлення Індустріального ВОБ № 7995 Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України від 16.07.1992 року про надання позики, зареєстрованої в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11.04.2007 о 17:54:09 за реєстраційним номером обтяження 5241815. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок садибного типу загальною площею 150,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2825613212020, номер запису про речове право 52418114 від 23.10.2023 року). Згідно з інформацією про державну реєстрацію обтяжень, номер запису 52418151 від 11.04.2007, на зазначений житловий будинок накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно на підставі повідомлення без номеру. Про наявність зазначеного обтяження власнику [PERSON] стало відомо у січні 2024 року внаслідок відмови Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської рад у реєстрації місця проживання. Згідно з листом № 879/01-16, наданим 02.04.2024 року Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення про видачу позики Індустріального ВОБ № 7995 Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України № 132/42 від 1992 року, виданої для будівництва житлового будинку у [ADDRESS] , на підставі якої накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] . Із зазначеним листом Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою надано завірену копію повідомлення Індустріального ВОБ № 7995 Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України від 16.07.1992 року про видачу [PERSON] позики в розмірі 300 (триста) тисяч рублів строком на 10 років для будівництва житлового будинку на ділянці за адресою: [ADDRESS] , з відміткою про реєстровий номер 132/92 від 14.09.1992 року Згідно з довідкою від 15 травня 2024 року № 64076-2024, виданою керуючим Територіальним відокремленим безбалансовим відділенням № 10003/0435 Дніпровського обласного управління АТ «Ощадбанк», надана [PERSON] , станом на 15 травня 2024р., відсутня заборгованість за кредитом від 16 липня 1992 року розмірі 300 000,00 рублів (Триста тисяч рублів 00 копійок) на будівництво строком 10 років, зобов`язання виконані в повному обсязі, кредит погашено та закрито. За відомостями Єдиного реєстру боржників інформація стосовно [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , станом на 28.05.2024 року відсутня. Таким чином, [PERSON] , який розрахувався за отриману позику в повному обсязі, і стосовно якого відсутні відкриті виконавчі провадження, необґрунтовано та протиправно обмежено в праві власності, зокрема в розпорядженні своїм нерухомим майном Наявність обтяження не дає можливості позивачу, як власнику майна розпоряджатися ним за своїм розсудом, що й стало підставою для звернення до суду . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. ухвалою якої від 04 червня 2024 року прийнято цивільну справу до провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 09.07.2024 року від відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшов відзив на позовну заяву в якому вказали, що вважають позовні вимоги позивача незаконними та необґрунтованими, так позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення прав позивача, які б свідчили про наявність перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вказали, що Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» ніякого відношення до заборони не має. За даними АТ «Ощадбанк», [PERSON] - відсутній в базі контрагентів Банку. Нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] в заставі Банку не перебуває. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що за ініціативи та участю АТ «Ощадбанк» в рамка вищенаведених норм було здійснено спірне обтяження майна позивача. В матеріалах справи відсутні копії повідомлень АТ «Ощадбанк», на підставі яких можна було б встановити, що спірні обтяження дійсно зареєстровані за повідомленням та в інтересах АТ «Ощадбанк». Матеріали справи, в свою чергу, містять відомості про відсутність будь-яких боргових відносин між позивачем та АТ «Ощадбанк». Проведення реєстраційних дій із нерухомим майном на території України законодавцем віднесена до функцій державних реєстраторів, Банки не наділені такими повноваженнями, тобто не є суб`єктом організаційної-системи державної реєстрації прав. Крім того, вказали, що зазначені позивачем записи обтяжень є архівними, та вносились безпосередньо третьою особою, без участі чи ініціативи АТ «Ощадбанк». Вказали, що у позивача відсутні правові підстави для звернення із зазначеним позовом до Банку. Позивачем не наведено доказів, які б свідчили про існування перешкод щодо реалізації ним права розпорядження своєю власністю (житлового будинку) та не наведено доказів, які б вказували на вину Банку в реалізації Позивачем своїх прав. Таким чином, у Позивача відсутні правові підстави для звернення із зазначеним позовом до Банку. Зазначили, що відповідно в зазначеній справі Банк не є належним Відповідачем. Крім того, АТ «Ощадбанк» вважає за необхідне звернути увагу суду та інші учасників справи, що питання, які стосуються скасування заборон (зняття арешту) нерухомого майна, та перенесені до реєстру заборон з архівним записом були предметом розгляду Дніпровського апеляційного суду за зверненнями фізичних осіб, де стороною у справі приймало участь АТ «Ощадбанк», та по ним вже прийняті рішення в яких зазначено, що АТ «Ощадбанк» не є належним відповідачем по справі. Також зазначили, що з огляду на те, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у даній справі та Банком не порушувалися права та охоронювані законом інтереси позивача, у суду, в силу норм процесуального права, відсутні підстави для покладання на АТ «Ощадбанк» відшкодування понесених позивачем судових витрат. Просили суд залишити позов без задоволення. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з наведених в позові підстав. Представник відповідача АТ «Ощадбанк» у судове засідання не з`явився. Відповідно до відзиву на позовну заяву просили суд розглядати справу без участі представника відповідача. Представник третьої особи Шостої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився. Відповідно заяв просили суд розглядати справу без участі їх представника. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 369218278 від 11.03.2024 року житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер довідки № 369218278 від 11.03.2024 року актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження 52418151, номер обтяження 4787533, дата державної реєстрації 11.04.2007 року. Додаткові відомості про обтяження № реєстра: 1455-21, внутр. №7101152329ЕЕ482А525А. Згідно з листом № 879/01-16, наданим 02.04.2024 року Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення про видачу позики Індустріального ВОБ № 7995 Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України № 132/42 від 1992 року, виданої для будівництва житлового будинку у [ADDRESS] , на підставі якої накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення Індустріального ВОБ № 7995 Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України від 16.07.1992 року [PERSON] видано позику в розмірі 300 (триста) тисяч рублів строком на 10 років для будівництва житлового будинку на ділянці за адресою: [ADDRESS] , з відміткою про реєстровий номер 132/92 від 14.09.1992 року Згідно з довідкою від 15 травня 2024 року № 64076-2024, виданою керуючим Територіальним відокремленим безбалансовим відділенням № 10003/0435 Дніпровського обласного управління АТ «Ощадбанк», надана [PERSON] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 06 серпня 1998 року, ІН [NUMBER] ) Філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі Банк) про те, що станом на 15 травня 2024р., відсутня заборгованість за кредитом від 16 липня 1992 року розмірі 300 000,00 рублів (Триста тисяч рублів 00 копійок) на будівництво строком 10 років, зобов`язання виконані в повному обсязі, кредит погашено та закрито. За відомостями Єдиного реєстру боржників інформація стосовно [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , станом на 28.05.2024 року відсутня. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 ст.16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до\~ст.321\~ЦК України\~право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. В судовому засіданні безспірно встановлено, що позивачу [PERSON] Індустріальним ВОБ № 7995 Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України від 16.07.1992 року було видано позику в розмірі 300 (триста) тисяч рублів строком на 10 років для будівництва житлового будинку на ділянці за адресою: [ADDRESS] , та на підставі\~повідомлення Індустріального\~ВОБ №\~7995\~Державного спеціалізованого\~комерційного ощадного\~банку України\~від 16.07.1992\~року про\~надання позики було накладено арешт на житловий будинок, борг погашено, однак арешт не скасовано, тому враховуючи предмет спору, належним відповідачем по справі є АТ «Ощадбанк», тому суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем по справі. Виходячи із вищевикладеного та беручи до уваги що у позивача не має невиконаних майнових зобов`язань перед АТ «Ощадбанк», тому існування заборони на житловий будинок позивача є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом майнові права позивача, як власника майна, а тому встановлене обтяження підлягає припиненню. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, законні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved