Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в обґрунтування позову зазначивши наступне. Позивач у період з 01.10.2020 року по 30.04.2024 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , які у свою чергу належним чином не здійснювали оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на загальну суму 63\~464,05 гривень, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також просив стягнути на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 гривень. Ухвалою судді від 11.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 16.09.2024 року представник відповідачів адвокат Погосян М.А. суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що відповідачі визнають позов, при цьому, з огляду на їх скрутне матеріальне становище, просить розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців, шляхом внесення відповідачами щомісячного платежу у розмірі 5 288 грн. 67 коп., оскільки стягнення заборгованості єдиним платежем є непомірним для них. Крім того, представник надала копію свідоцтва про шлюб, після укладення якого відповідач [PERSON] отримала прізвище « [PERSON] », та копію свідоцтва про народження дитини на підтвердження перебування [PERSON] у декретній відпустці. У судове засідання представник позивача не з`явилася, суду подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якого позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, клопотання представника відповідачів просить вирішити на розсуд суду. Представник відповідачів суду подала письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність та у відсутність представника, відповідно до якої відповідачі позовні вимоги визнають у повному обсязі, просить розстрочити виконання рішення суду. На підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з інформацією від 08.07.2024 року, наданою Департаментом адміністративних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.09.2023 року, після укладення шлюбу з [PERSON] відповідач [PERSON] взяла прізвище « [PERSON] », актовий запис № 1691. Згідно з довідкою Концерну «Міські теплові мережі» за період з 01.10.2020 року по 30.04.2024 року відповідачі мають заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, надані позивачем за адресою: [ADDRESS] , за особовим рахунком № [NUMBER] , загальним розміром 63\~464,05 гривень (а.с. 16). Розмір заборгованості підтверджується наданим Позивачем розрахунком (а.с. 17-19). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Розмір заборгованості на загальну суму 63 464,05 гривень визнаний відповідачами та, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання, ці обставини в силу положень ст. 82 ЦПК не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що сума заборгованості відповідачами не оспорюється її наявність та розмір не вимагає доказування. Відповідно до роз`яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачами позову про стягнення з них суми заборгованості у розмірі 63 464,05 гривень, оскільки таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що доводи позивача знайшли своє підтвердження, а також приймаючи до уваги визнання відповідачами позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову. Вирішуючи заяву представника відповідачів про розстрочення виконання судового рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Представником відповідачів у заяві про розстрочення виконання рішення суду наведено достатньо доводів в обґрунтування скрутного матеріального становища відповідачів та підтверджено неможливість своєчасного виконання ними рішення суду, шляхом сплати суми заборгованості єдиним платежем у повному розмірі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 23.07.2024 року, [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 241. Відповідно до положень ст. 435 ЦПК України, зокрема, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Наведені представником відповідачів обставини, на переконання суду, ускладнюють виконання останніми рішення суду в частині сплати заборгованості у розмірі 63 464,05 гривень одним платежем та обґрунтовують вимоги заяви, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розстрочити відповідачам виконання рішення суду в цій частині строком на дванадцять місяців, шляхом сплати її розміру рівними частинами у сумі 5\~288,67 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, про що зазначити у його резолютивній частині, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень у рівних частках, які підтверджені платіжною інструкцією № 4948 від 23.04.2024 року (а.с. 11).

Outcome: approved