Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.09.2014 року виконавчим комітетом Клепалівської сільської ради Буринського району Сумської області, актовий запис №02, від якого вони мають спілну дитину [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що сімейне життя у них не склалося через різні погляди на життя та відсутність спільних інтересів та взаємопорозуміння, у зв`язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Посилаючись на те, що збереження шлюбу з відповідачкою є неможливим, просить його розірвати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 04.07.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] у позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Від відповідачки [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій вона проти розірвання шлюбу не заперечує. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 33.09.2014 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Клепалівської сільської ради Буринського району Сумської області, актовий запис №02. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.9). Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо та про надання строку на примирення не просять. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу між ними його слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved