Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , 20.05.2024 року, звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідачки [PERSON] з зазначеними позовними вимогами в обґрунтування яких вказав, що він перебував у шлюбі з відповідачкою і в них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми і проживають з ним. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 09.08.2016 року їх шлюб було розірвано, а рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 31.01.2019 року, місце проживання дітей було визначено з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Судовим наказом Шишацького районного суду Полтавської області від 26.11.2019 року з відповідачки стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їх двох спільних дітей. Після розірвання шлюбу відповідачка [PERSON] про дитей не піклується, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, будь-якої участі у їх вихованні не приймає. У зв`язку з вищевикладеним, позивач [PERSON] в позовній заяві просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та покласти на відповідачку судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та представник позивача - адвокат Писарська В.Г.. підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, місце ічас розгляду справи повідомлялася за місцем проживання, відзив на позов не надала, з клопотаннями до суду не зверталася. Представник третьої особи - служби у справах дітей Шишацької селищної ради Стеценко М.О. в судовому засіданні пояснила, що вона при вирішенні справи покладається на розсуд суду, також додала, що при обстеженні місця проживання відповідачки вона позовних вимог не визнавала, донька сторін погоджувалася на розірвання шлюбу, а син вагався. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснив, що він знаходиться в дружніх стосунках з позивачем, його неповнолітні діти проживають разом з ним з 2016 року, відповідачка з дітьми спілкується рідко, веде аморальний спосіб життя. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю позивача, після розірвання шлюбу неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з батьком, вона також приймає участь у їх утриманні та вихованні, відповідачка з дітьми фактично не спілкується, матеріальної допомоги не надає, їх життям не цікавиться. Заслухавши пояснення учасників судового провадження та свідків, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з ним. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 09.08.2016 року шлюб між сторонами було розірвано, а рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 31.01.2019 року, місце проживання дітей було визначено з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Судовим наказом Шишацького районного суду Полтавської області від 26.11.2019 року з відповідачки стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їх двох спільних дітей. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] на протязі більш ніж шість років ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх двох неповнолітніх дітей, рідко спілкується з ними , не приймає участі в їх житті та вихованні, не цікавиться їх станом здоров`я та успіхами у навчанні. Наведені факти свідчать про систематичне тривале невиконання відповідачкою [PERSON] своїх батьківських обов`язків, що є однією з підстав для позбавлення її батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність( недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] , згідно якого виконавчий комітет при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] покладається на розсуд суду. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і складається із Закону України « Про охорону дитинства» від 21 червня 2001 року № 2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України « Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 30 березня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини приходить до висновку про недоцільність на даний час позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed