Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з дня подання заяви і до досягнення повноліття дитини та на її утримання аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення малолітньою дитиною [PERSON] трирічного віку, а саме до [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що 04.06.2022 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Сімейні відносини між ними припинені з серпня 2023 року. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Оскільки про добровільну сплату аліментів між ними згоди не досягнуто, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Крім того, зазначила, що відповідач ухиляється від утримання позивача, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст.84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Багрій В.А. подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі. Просив суд позовну заяву задовольнити повністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, разом з тим, є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 04.06.2022 року Маловисківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №71. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.06.2022 року. Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.11.2022 року, виданого Маловисківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено актовий запис № 140. Батьками дитини у свідоцтві про народження зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Відповідно до довідки виконкому Маловисківської міської ради від 14.06.2024 року за №1635, судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , 2022 року народження, зареєстрований разом із матір`ю [PERSON] , 1999 року народження, за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем не спростовується той факт, що дитина знаходиться на утриманні позивача [PERSON] . Судом відзначається, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст.183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов`язків щодо дитини до досягнення дитиною повноліття, приймаючи також до уваги, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач є молодою працездатною особою, враховуючи, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено наявності у платника аліментів на утриманні інших малолітніх (неповнолітніх) осіб, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, інших аліментних зобов`язань, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, на підставі чого та з урахуванням викладеного вище, а також, враховуючи, що законодавчо визначений розмір аліментів, які стягуються з платника аліментів на одну дитину становить 1/4 частину заробітку (доходу), суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, та є такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.06.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Статтею 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягненням дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст.84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. З урахуванням зазначених вище обставин, що мають істотне значення для справи, розглядаючи справу в межах заявлених сторонами позовних вимог та наявних у справі доказів, виходячи з положень ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, за якими позивач [PERSON] , здійснюючи догляд за малолітньою дитиною сином [PERSON] , який проживає разом з нею (позивачем), має право на утримання від відповідача [PERSON] - батька дитини [PERSON] аліменти до досягнення дитиною трьох років. Суд зауважує, що зазначене право позивач має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. При цьому, судом враховано, що відповідач працездатного віку, доказів про те, що він має скрутне матеріальне становище, суду не надано, під час розгляду справи судом не встановлено наявності у платника аліментів на утриманні непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, інших аліментних зобов`язань. При цьому, судом враховано, що з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини їхнього спільного сина [PERSON] у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Разом, з тим, судом враховано, що відповідач позов визнав в повному обсязі. На підставі чого, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, і такий розмір аліментів не порушить інтересів відповідача і захистить права позивача на її утримання. Згідно із ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 2422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved