Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

У лютому 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Національного авіаційного університету про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що з 2006 позивач працював на посадах науково-педагогічного працівника Національного авіаційного університету. 21.12.2023 відповідачем видано наказ по НАУ за № 08/к-с «Про оголошення догани», яким позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Згідно наказу № 36/к від 11.01.2024 в редакції наказу № 81/к від 19.01.2024 позивача звільнено з роботи згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України. Позивач зазначає, що у наказі №36/к від 11.01.2024 про його звільнення, не зазначено, які саме обов`язки, передбачені та ознак систематичності, що свідчить про недоведеність підстав для звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що відсутність правових підстав для його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України є підставою для скасування наказу про звільнення, поновлення позивача на роботі, виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Враховуючи викладене, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ, виданий Національним авіаційним університетом від 21.12.2023 № 08/к-с «Про оголошення догани»; визнати незаконним та скасувати наказ, виданий Національним авіаційним університетом № 36/к від 11.01.2024, поновити [PERSON] на посаді завідувача кафедри міжнародного туризму та країнознавства Факультету міжнародних відносин Націонпльного авіаційного університету з 11.01.2024 та на посаді професора (на 0,5 окладу) кафедри міжнародних відносин, інформації та регіональних студій Факультету міжнародних відносин Національного авіаційного університету з 11.01.2024; стягнути з Національного авіаційного університету на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.01.2024 до дня ухвалення судового рішення; стягнути з Національного авіаційного університету на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 75000,00 грн; стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.02.2024 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Національного авіаційного університету про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.04.2024 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів у справі за позовом [PERSON] до Національного авіаційного університету про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначили, що подали клопотання про стягнення з відповідача додаткових витрат та клопотання про стягнення з відповідача судових витрат і довідки про хворобу позивача. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює заступником декана Національного авіаційного університету. З [PERSON] знайома, перебувають в ділових відносинах з 2020 року. Зауважила, що була свідком того, що позивач підвищував голос на співробітників під час адміністративних нарад, словесно ображав, при цьому колеги намагались не звертати на це увагу. Разом з тим, останньою каплею стало неналежне виконання обов`язав [PERSON] щодо розроблення підручника, були погрози. В результаті чого наразі відкрито кримінальне провадження. Були також факти порушення законодавства позивачем, а саме навчальні заняття [PERSON] не проводив, а проводив інший викладач і отримував заробітну плату за виконану роботу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача та свідка, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 25.09.2006 [PERSON] , доктора географічних наук, професора, прийнято на посаду професора кафедри організації авіаційних перевезень Інституту економіки та менеджменту університету з 01.09.2006 по 30.06.2007 на умовах контракту, що підтверджується витягом з наказу ректора Національного авіаційного університету № 832/к від 25.09.2006. Згідно наказу НАУ № 413/к від 29.06.2010 строковий трудовий договір з позивачем було переукладено на підставі його обрання на посаду професора кафедри організації авіаційних перевезень та послуг Інституту економіки та менеджменту, що витягом з вказаного наказу, який наявний в матеріалах справи. Строковий трудовий договір з позивачем було переукладено на 5 років на підставі його обрання на посаду професора кафедри країнознавства і туризму Інституту міжнародних відносин НАУ, що підтверджується витягом з наказу НАУ № 446/к від 30.06.2011. Наказом НАУ № 243/од від 29.07.2015 Інститут міжнародних відносин було перейменовано в Навчально-науковий інститут міжнародних відносин. Відповідно до наказу НАУ № 598/к від 30.06.2016 строковий трудовий договір з позивачем було переукладено на 5 років на підставі його обрання на посаду професора кафедри країнознавства і туризму Інтитуту міжнародних відносин НАУ. Згідно з наказом НАУ № 22/к від 18.01.2019 позивача було переведено на посаду професора кафедри країнознавства і туризму Факультету міжнародних відносин НАУ. Наказом НАУ № 348/о від 17.07.2019 внесено зміни у структуру НАУ, зокрема, було перейменовано кафедру країнознавства і туризму на кафедру міжнародного туризму і країнознавства Факультету міжнародних відносин. Відповідно до наказу № 161/к від 24.02.2020 [PERSON] було переведено на посаду завідувача кафедри міжнародного туризму і країнознавства Факультету міжнародних відносин НАУ. Згідно з наказом НАУ № 562/к від 25.06.2021 строковий трудовий договір з позивачем було переукладено на 5 років на підставі його обрання за конкурсом на посаду професора кафедри міжнародного туризму і країнознавства Факультету міжнародних відносин НАУ. Наказом НАУ № 15/453 від 20.12.2023 було оголошено догану [PERSON] , завідувачу кафедри міжнародного туризму та країнознавства ФМВ за порушення трудової дисципліни відповідно до п. 1 ст. 147 КЗпП України та п. 8.2 Правил внутрішнього розпорядку НАУ на підставі: 1) доповідної записки голови фахової секції № 11 «Міжнародні відносини та туризм» НМРР НАУ № 368/15 від 13.12.2023; службової записки заступника декана ФМВ [PERSON] № 15/446 від 15.12.2023; службової записки декана ФМВ НАУ [PERSON] № 15/448 від 18.12.2023; розпорядження декана ФМВ НАУ [PERSON] № 15/30роз від 19.12.2023; пояснень [PERSON] за вх. № 15/452 від 19.12.2023; витягу з протоколу засідання кафедри міжнародного туризму та країнознавства ФМВ НАУ від 15.12.2023 № 20; службової записки провідного фахівця кафедри [PERSON] від 19.12.2023; службовій записці заступника декана ФМВ [PERSON] від 20.12.2023 № 15/453. Як вбачається з матеріалів справи, заступницею декана ФМВ [PERSON] було повідомлено декана ФМВ про те, що [PERSON] не виконує вчасно та якісно службові доручення, зокрема не виконано п. 1.3 Наказу № 512/од від 06.12.2023 «Щодо безпеки життєдіяльності здобувачів вищої освіти у період воєнного стану під час зимових канікул, різдвяних та новорічних свят». Відповідно до п. 1.3. наказу № 512/од керівникам структурних підрозділів: надати загальний по структурному підрозділу звіт про проведені профілактичні заходи щодо безпеки життєдіяльності здобувачів освіти під час зимових канікул, різдвяних та новорічних свят до відділу по роботі зі студентами (каб. 1.360) до 15 грудня 2023. У службовій записці заступниці декана ФМВ [PERSON] від 20.12.2023 №15/453 вказано, що завідувачі кафедр мали до 13.12.2023 надати заступниці декана ФМВ [PERSON] витяги з протоколів засідання кафедр про проведені профілактичні заходи, а також зробити відповідні записи у журналах кураторів академічних груп. Витяг з протоколу засідання кафедри від 15.12.2023 був наданий позивачем лише разом з поясненнями до розпорядження декана ФМВ від 19.12.2023 № 15/30 «Про заходи дисциплінарного реагування». 21.12.2023 начальник управління кадрів та документообігу НАУ Дубровський М. вніс службове подання № 01-169 від 21.12.2023 заступнику начальника відділу без пекової діяльності НАУ [PERSON] , відповідно до якого просив перевірити присутність на території НАУ та вхід до приміщення корпусу № 7 завідувача кафедри міжнародного туризму та країнознавства з 01.12.2023 до 21.12.2023. Відповідно до доповідної записки № 06.35/175 від 22.12.2023 заступника начальника відділу без пекової діяльності НАУ [PERSON] було надано витяг із бази системи контролю «U-Prox». Згідно наданої у витягу інформації, [PERSON] був присутній на території корпусів НАУ 01.12.2023, 04.12.2023, 06.12.2023, 12.12.2023, 13.12.2023, 14.12.2023, 19.12.2023, 20.12.2023, 21.12.2023. Втім з 01.12.2023 по 21.12.2023 було 15 робочих днів, тобто 6 робочих днів позивач взагалі не з?являвся на території університету без поважних причин. Як вбачається з роздруківки бази системи контролю «U-Prox» час входу (в?їзду) на територію НАУ позивача, а саме 01.12.2023 - час першого входу 11.49; 04.12.2023 - час першого входу 13.13.; 06.12.2023 - час першого входу 13.34; 12.12.2023 - час першого входу 09.17; 13.12.2023 - час першого входу 10.40; 14.12.2023 - час першого входу 11.38; 19.12.2023 - час першого входу 08.33; 20.12.2023 - час першого входу 10.11; 21.12.2023 - час першого входу 10.30. Разом з цим, Правилами внутрішнього трудового розпорядку НАУ встановлено розпорядок робочого дня, а саме п. 6.5 Правил внутрішнього розпорядку НАУ: «В Університеті встановлено такий час початку та закінчення роботи: працівники науково-дослідної частини і науково-дослідних лабораторій, відділів, центрів тощо: з 8.00 до 17.00 (п`ятиденний робочий тиждень); навчально-допомвжні підрозділи: з 8.00 до 17.00 (п`ятиденний робочий тиждень), адміністративно-управлінські підрозділи: з 8.00 до 17.00 (п`ятиденний робочий тиждень)». Посада завідувача кафедри відноситься до адміністративно-управлінських згідно Національного класифікатора України ДК 003:210 «Класифікатор професій», а саме посаду завідувача кафедри відносить саме до керівного складу, у якому професійну назву роботи «завідувач кафедри» з кодом 1229.4 розмішено в підрозділі «Керівники підрозділів у сфері освіти та виробничого навчання». Відповідно до розділу 4 Положення кафедри міжнародного туризму та країнознавства ФМВ НАУ: «Керівництво Кафедрою здійснює завідувач Кафедри, який не може перебувати на посаді більш як два строки. Завідувач Кафедри у своїй діяльності керується законодавством про працю, наказами та розпорядженнями ректора Університету, представника вищого керівництва з якості, проректорів за напрямами діяльності, Статутом Університету, цим Положенням, посадовою інструкцією, документацією системи менеджменту якості Університету, іншими нормативними документами». Зі вказаним Положенням [PERSON] ознайомлений, що підтверджується його підписом в графі під № 15 10.06.2019. Згідно з пп. 6 п. 7.9 Статуту Університету «Науково-педагогічні, наукові і педагогічні працівники Університету зобов`язані дотримуватись вимог законодавства, інших нормативно-правових актів та Првил внутрішнього розпорядку». Таким чином, підписуючи 10.06.2019 Положення [PERSON] зобов`язався знати та керуватися, зокрема Статутом НАУ та іншими нормативно-правовими документами. Під час виконання своїх посадових обов`язків на посаді завідувача кафедри [PERSON] виступав розробником нормативних документів, що регламентують діяльність кафедри. Відповідно до стор.2 Посадової інструкції завідувача лабораторії навчальної лабораторії спортивного туризму кафедри міжнародного туризму та країнознавства факультету міжнародних відносин затверджена від 30.05.2023, в таблиці «узгодження» розробником даної посадової інструкції є [PERSON] , завідувач кафедри міжнародного туризму та країнознавства. В даній графі позивач проставив свій підпис та дату 15.05.2023. Відповідно до положень вказаної посадової інструкції розробник [PERSON] неодноразово посилається на обов`язок дотримання Правил внутрішнього розпорядку працівником. У пункті 1.2 Посадової інструкції зазначено, що завідувач лабораторії у своїй діяльності керується цією посадовою інструкцією, а також, зокрема, Статутом НАУ, Правилами внутрішнього розпорядку, Колективним договором. В розділі 5 «Повинен знати» також йдеться, зокрема, про обов`язок знати внутрішні документи, серед них Правила внутрішнього розпорядку. Індивідуальний графік роботи позивачу встановлено не було, тому він мав знаходитись на робочому місці з 8.00 до 17.00 з понеділка по п`ятницю. Згідно Розпорядження декана ФМВ НАУ [PERSON] № 15/01роз від 10.01.2024 зобов?язано позивача надати пояснення до 12.00 години 11.01.2024 щодо систематичного порушення Правил внутрішнього розпорядку НАУ, а саме - відсутність на робочому місці в робочий час протягом грудня 2023. Копією вказаного Розпорядження, яке наявне в матеріалах справи зроблена відмітка про його доведенення до відома [PERSON] . Як зазначає відповідач та не спростовано позивачем, останній свій обов`язок не виконав та до 12.00 години 11.01.2024 своїх пояснень не надав. Декан ФМВ НАУ [PERSON] у службовій записці від 11.01.2024 № 15/04 довів до відома про дані обставини в.о. ректора НАУ та просив вжити заходів дисциплінарного характеру до позивача. Після 12.00 години 11.01.2024 позивач приніс до приймальні деканату лист за вх. 04/15 від 11.01.2024 старшою лаборанткою деканату факультету міжнародних відносин було прийнято від позивача вказаний лист. В доповідній записці старша лаборантка деканату факультету міжнародних відносин зазначила, що позивач поводив себе в грубій формі, накричавши на неї і через пригнічений стан вона забула передати лист за вх. 04/15 від 11.01.2024, який приніс позивач. Наказом НАУ № 36/к від 11.01.2024 (зі змінами внесеними наказами № 81/к від 19.01.2024 та № 87/к від 22.01.2024) [PERSON] було звільнено з посади завідувача кафедри міжнародного туризму та країнознавства ФМВ НАУ та професора (0,5 окладу за сумісництвом) кафедри міжнародних відносин, інформації та регіональних студій з 11.01.2024 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. У вказаному наказі підставами для його винесення вказано: наказ голови комісії з реорганізації НАУ, в.о. ректора Шульги В.П. від 21.12.2023 № 08/к-с, яким було оголошено догану [PERSON] ; службова записка декана ФМВ [PERSON] від 11.01.2024 № 15/04 про систематичне порушення Правил внутрішнього розпорядку НАУ та не виконання розпорядження декана ФМВ від 10.01.2024 № 15/01роз. У вищезазначеному наказі, зокрема вказано, що [PERSON] 13 грудня 2023 під час телефонної розмови з головою фахової сеції № 11 «Міжнародні відносини та туризм» Науково-методично-редакційної ради Національного авіаційного університету [PERSON] , зверхньо і некоректно, з погрозами і образами, зясовував причини повернення на доопрацювання наданого рукопису і супровідного пакету документів підручника «Міжнародне регіознавство». Завідувачем кафедри міжнародного туризму та країнознавства [PERSON] систематично зриваються адміністративні наради ФМВ та не виконуються вчасно і якісно службові доручення керівництва. Під час проведення адміністративних нарад факультету 28 листопада та 12 грудня 2023 [PERSON] підвищував голос на колег, погрожував, проявляв некоректне і нешанобливе ставлення до співробітників університету, принижував їх людську гідність. Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 12» № 14872, виданої [PERSON] зазначено, що останній знаходився у неврологічному відділенні КМКЛ № 12 в період з 22.12.2023 по 03.01.2024 та довідки Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 12» № 2895, виданої [PERSON] зазначено, що останній знаходився у неврологічному відділенні КМКЛ № 12 в період з 01.03.2024 по 20.03.2024. При цьому, в наказі НАУ № 87/к від 22.01.2024 п. 1.1. вказано виплатити грошову компенсацію за 19 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 01.09.2023 по 31.12.2023 та за 02 календарні дні - з 01.01.2024 по 11.01.2024. Підставою зазначено листки непрацездатності [PERSON] : № 10209457-2019157837-1 з 22.12.2023 по 29.12.2023, № 10209457-2019312157-1 з 30.12.2023 по 01.01.2024, № 10209457-2019377777-1 з 02.01.2024 по 03.01.2024, № 10209457-2019408208-1 з 04.01.2024 по 08.01.2024. Відповідно до наказу № 36/к від 11.01.2024 (з подальшими змінами), [PERSON] було виплачено грошову компенсацію. Листом НАУ № 01.01/136-12 від 12.01.2024 позивача було повідомлено про необхідність отримати трудову книжку у відділі кадрів НАУ та для ознайомлення з наказом про звільнння у письмовому вигляді. Положеннями ст. 139 КЗпП України встановлено, що працівник зобов`язаний працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставиться до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Виходячи зі змісту даної норми для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Частиною 2 ст. 147 КЗпП України встановлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Заходами дисциплінарного стягнення є догана і звільнення (частина перша статті 147 КЗпП України). Відповідно до ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в пункті 22, постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40 КЗпП України. Зокрема, у справі про звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України суд повинен з`ясовувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати його вчинення систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Як роз`яснено у пункті 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, за передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше одного року. Верховний Суд у постанові від 25.06.2018 року у справі №714/395/17 висловив правовий висновок, який полягає в тому, що систематичне порушення трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України суд зобов`язаний перевірити всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які ввійшли в систему для звільнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установленому законом порядку. Лише правомірно накладені стягнення можуть ураховуватись і бути підставою для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2024 зареєстровано кримінальне провадження № 12024100090001003, а саме зазначено, що 12.04.2024 до Солом?янського УП ГУНП у м. Києві надійшло звернення від представників Національного авіаційного університету щодо внесення завідомо неправдивих відомостей службовою особою Університету, для отримання особистої вигоди у виді нарахування заробітної плати за виконання робіт, які виконані не були. Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділом Солом?янського УП ГУНП у м. Києві Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42024102090001003 від 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України щодо внесення завідомо неправдивої інформації щодо нарахування заробітної плати [PERSON] , що підтверджується листом № 75648-2024 від 12.06.2024. Досудове розслідування розпочато за заячвою про вчинення кримінального правопорушення (злочину) від представника Національного авіаційного університету від 05.03.2024, відповідно до якої у період з 05.02.2024 по 08.02.2024 при підготовці документів для відповіді на адвокатський запит стосовно навчального навантаження [PERSON] , завідувача кафедри міжнародного туризму та країнознавства ФМВ. Були виявлені факти невиконання ним робіт, за які [PERSON] отримував заробітну плату. Відповідачем було належно доведено наявність систематичності недотримання працівником трудової дисципліни, а саме позивач під час виконання трудових обов`язків, допускав прояви неетичного спілкування з колегами, прояви неповаги та неправомірного тиску, що стало порушенням п. 1.7, ч. 3.4 розділу 3 Статуту НАУ від 05.09.2022, п. 7 ч. 4.1 розділу 4 Правил внутрішнього розпорядку НАУ, затверджених 22.01.2018, за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності вперше. Другим фактом недотримання працівником трудової дисципліни та систематичного порушення Правил внутрішнього розпорядку НАУ, а саме п. 6.5 Правил внутрішнього розпорядку НАУ, є відсутність [PERSON] на робочому місці в робочій час протягом грудня 2023. Тобто, працівник і раніше (до моменту вчинення проступку, за який його роботодавець звільнив за п. 3 ст. 40 КЗпП України) порушував трудову дисципліну, не виконував своїх посадових обов`язків, в результаті чрнр до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодо. Між роботодавцем та працівником. З 24.02.2022 на всій території України діє режим воєнного стану, тому всі працівники НАУ повідомлені про те, що нормативні документи НАУ розміщуються на сайті університету, комунікація з працівниками здійснюється, зокрема, через електронну пошту та телефонний зв`язок. Позивачем не спростовано вищезазначені твердження відповідача та не надано доказів того, що позивач відмовлявся від даного способу ознайомлення з документами під час роботи в НАУ, з цього можна зробити висновок, що позивачем було надано мовчазну згоду, відповідно до ч. 3 ст. 205 ЦК України. Оскільки, до позивача вже застосовувалось дисциплінарне стягнення, знято воно не було, позивач заяви про дострокове зняття дисциплінарного стягнення не надавав, з моменту його накладення на момент звільнення позивача рік не минів, пояснень про наявність поважних причин допущених порушень позивач не надав, суд зазначає, що відповідачем дотримано вимоги законодавства України щодо порядку звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнанння незаконним та скасування наказу, виданого Національним авіаційним університетом від 21.12.2023 № 08/к-с «Про оголошення догани»; визнання незаконним та скасування наказу, виданого Національним авіаційним університетом № 36/к від 11.01.2024, поновлення [PERSON] на посаді завідувача кафедри міжнародного туризму та країнознавства Факультету міжнародних відносин Націонпльного авіаційного університету з 11.01.2024 та на посаді професора (на 0,5 окладу) кафедри міжнародних відносин, інформації та регіональних студій Факультету міжнародних відносин Національного авіаційного університету з 11.01.2024 є такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, суд зауважує, що вказані вимоги є похідними від позовних вимог про поновлення на роботі, тому також не підолягають задоволенню. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, позов [PERSON] до Національного авіаційного університету про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, не підлягає задоволенню. Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed