Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі\~МТСБУ) звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати, в розмірі 10930,82 грн, а також судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 18.01.2022 року о 12 годині 45 хвилин в м. Одесі по вул. Дача Ковалевського, біля будинку 56-б, сталася дорожньою-транспортна пригода за участю т/з «Toyota» д.н.з. [NUMBER] яким керував [PERSON] та т/з «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] який належить [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2022 року у справі № 947/4356/22 провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП про адміністративні правопорушення закрито на підставі ст.38 КУпАП у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. На момент настання ДТП цивільно- правова відповідальність Відповідачем не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № 205052608. Потерпілий своєчасно звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування від 19.01.2022. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого пошкодженого внаслідок ДТП склала 9830,82 грн. Розмір Витрат МТСБУ з урахування витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та призначення розміру шкоди складає 10930,82грн. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 9830,82 та у розмірі 1100,00 що підтверджується відповідними квитанціями. Посилаючись на норми ст. ст.\~1166,\~1187,\~1188,\~1191,\~1192 ЦК України,\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з відповідача в користь позивача. Ухвалою від 26.04.2024 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без виклику сторін, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належно повідомлявся про день та час судового розгляду, про причини неявки не повідомив, відзив у визначений судом строк не подав. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280\~ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так судом встановлено, 18.01.2022 року 12:45 в м. Одеса по вул. Дача Ковалевського, біля будинку № 56-Б, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки « Toyota» номерний знак [NUMBER] на перехресті рівнозначних доріг не надав переваги у русі автомобілю марки «Volkswagen» номерний знак [NUMBER] який рухався на головній дорозі. Провадження по адміністративній справ відносно [PERSON] про вчинення 18.01.2022 року адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст.38 КУпАП.Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 зазначено про те, що тлумачення статті 1188 ЦК України свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18, від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, від 29 квітня 2020 року в справі № № 686/4557/18. У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо». Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18). З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, яка викладена у частині другій статті 1166 ЦК України, особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином, закриття провадження у справі за спливом строків давності накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною та не виключає винуватості особи, відносно якої закрито провадження у справі, та не звільняє від відповідальності за шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ні водія, який спричинив ДТП, ні страхову, в якій застрахована його цивільно-правова відповідальність. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно з полісом №205052608 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, станом на момент ДТП 18.01.2022 року, цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen д.н.з. [NUMBER] » була застрахована в ПрАТ "СК "Євроінс Україна" На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 19.01.2022 водій автомобіля «Volkswagen д.н.з. [NUMBER] » [PERSON] звернувся до ПрАТ "СК "Євроінс Україна" із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ, у якій зазначив обставини отримання транспортним засобом автомобілем автомобіля «Volkswagen д.н.з. [NUMBER] » механічних пошкоджень. Огляд транспортного засобу автомобіля «Volkswagen д.н.з. [NUMBER] » проведений оцінювачем [PERSON] 02.01.2022 року. Відповідно до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу завданого власнику колісного транспортного засобу вартість ремонту з урахуванням зносу «Volkswagen д.н.з. [NUMBER] » становить 10155,38 грн. За звіт про оцінку автомобіля МТСБ сплатило кошти у розмірі 1100,00 грн., відповідно до рахунку № 83931 від 05.04.2022 та платіжної інструкц2ії № 813434 від 05.05.2022 року. Відповідно до довідки № 11 від 06.07.2022 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих наказу від 20.01.2022 та Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ прийнято рішення виплатити страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 9830,82 грн. ( справа № 83931). Факт перерахування МТСБУ коштів [PERSON] у розмірі 9830,82 грн. згідно наказу №3/5608 від 07.07.2022 по справі № 83931 підтверджується копією платіжної інструкції № 884607 від 11.07.2022 року. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до вимог п.п. «в» п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З огляду на викладене, враховуючи те, що позивач виконав покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 22, 29 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням вимог п.п. «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 цього Закону, ст. 1191 ЦК України, за відсутності доказів про протилежне, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача в порядку регресу належить стягнути суму страхового відшкодування, сплачену на рахунок потерпілого в розмірі 9830,82 грн. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами у справі, оскільки такі не спростовані відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за звернення до суду з вказаним позовом у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved