Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У липні 2024 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказував, що 26 липня 2002 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції, актовий запис № 142. У період шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони виявилися людьми з різними характерами та поглядами на життя, подружніх відносин не підтримують. Оскільки подальше збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] також подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки визнання відповідачем позову згідно ч. 4\~ст.\~206\~ЦПК України не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом установлено, що 26 липня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції, актовий запис № 142. У період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 Кодексу. Відповідно до\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній їх волі, розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їх дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачем сплачено 1211 грн 20 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved