Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Акціонерне товариство\~«Сенс Банк» (далі по тексту АТ «Сенс Банк», позивач) звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту [PERSON] , відповідачка), в якому просить: на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК»: 1) заборгованість за кредитним договором № 500847500 у розмірі 178271,64 грн.; 2) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.07.2021 [PERSON] уклала з АТ «АЛЬФА-БАНК» угоду про надання споживчого кредиту № 500847500. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 14.08.2023 утворилась заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 178271,64 грн., з яких 132236,64 грн заборгованість по тілу кредиту; 46035,00 грн. заборгованість по відсотках. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим АТ «СЕНС БАНК» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 22.05.2024 позовну заяву АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Засоби забезпечення позову не вживались. Сторони та їх представники у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у раніше надісланому до суду клопотанні, просив розглядати справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Пономаренко П.О. у судове засідання не прибули, клопотань про розгляд справи за їх відсутності або клопотань про відкладення судового розгляду не заявляли. Відзиву на позов не подали. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 08.07.2021 [PERSON] звернулася із клопотанням до голови правління АТ «Альфа-Банк» про укладення договору реструктуризації заборгованості, яка утворилася за період з 15.06.2021 по 08.07.2021 за акцептом/офертою № 501225305, в розмірі 139213,78 грн.. Також [PERSON] було підписано анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 21-24). Так, 08.07.2021 [PERSON] підписала оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500847500. Пунктом 1 визначено умови споживчого кредиту: тип кредиту «Кредит готівкою»; сума кредиту - 139213,78 грн.; процентна ставка (% річних) встановлена на рівні 23,00 %. Тип ставки - фіксована. Процентна ставка може бути змінена шляхом укладання відповідної додаткової угоди. Строк кредиту - 84 місяці. Дата повернення кредиту - 09.07.2028. Вказано, що кредит надано для повернення заборгованості за кредитним договором № 501225305 від 15.01.2020. Розмір 139213,78 грн. Спосіб видачі переказ коштів на рахунок [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ 23494714 (а.с. 17). Вказано, що всі відносини між [PERSON] та банком, що не врегульовані угодою, пропонувала врегулювати договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті банку: www.alfabank.ua. Строк для акцепту банку: 30 робочих днів з моменту отримання банком оферти. Угода набуває чинності з моменту підписання банком Акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов Угоди та Договору (зворотній бік а.с. 17). Також сторонами підписано, додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 500847500 від 08.07.2021, що є невід`ємною частиною Угоди, у якому сторони погодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а саме визначено детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки; графік платежів з повернення кредиту; сплати процентів за його користування; суми комісійної винагороди та інших платежів за Угодою (а.с. 18-19). Того ж дня, 08.07.2021, відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про кредитодавця, основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти (а.с. 20) З меморіального ордеру № 386143535 від 09.07.2021 вбачається, що відповідачці [PERSON] , за умовами кредитного договору № 500847500 від 08.07.2021, було надано кредитні кошти у розмірі 139213,78 грн. (а.с. 16) 30.11.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про зміну найменування юридичної особи (позивача) з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК», що підтверджується витягом з державного реєстру банків від 02.12.2022 та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.08.2023 (а.с. 27-40). З наданих позивачем виписок по особовим рахункам відповідачки [PERSON] за період з 08.07.2021 по 14.08.2023 вбачається, що остання користувалася наданими банком коштами, проте свої зобов`язання щодо повернення цих коштів банку та сплати процентів належним чином не виконала (а.с. 8-15). З метою досудового, добровільного врегулювання спору, на адресу відповідачки позивачем було направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, станом на 20.06.2023 загальна сума заборгованості становила 172783,01 грн., яку [PERSON] залишено без реагування (а.с. 41) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~530\~ЦК\~України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.\~599\~ЦК\~України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Статтею 611\~ЦК\~України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд зазначає наступне. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього\~Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст. 1050\~ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Відповідно до\~положень ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст.\~625\~ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № 500847500 від 08.07.2021, станом на 14.08.2023, заборгованість відповідачки [PERSON] перед АТ «Сенс Банк», згідно розрахунку, складає 178271,64 грн, з яких: 132236,64 грн - заборгованість за кредитом; 46035,00 грн - заборгованість по відсоткам (а.с. 25). Як зазначалось вище, строк дії договору визначено у 84 місяці, тобто з 08.07.2021 по 09.07.2028 (а.с. 17). З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2023 позивач звернувся до відповідача із письмовою вимогою про погашення кредиту (а.с. 41-42). Таким чином\~позивач використав\~право вимагати\~дострокового повернення\~усієї суми кредиту, тому з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом, обумовлені цим договором, припинилося. Звернувшись до суду із даним позовом, позивач згідно з наданим розрахунком просив стягнути, зокрема, заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом станом на 14.08.2023. Між тим, нарахування банківською установою відсотків за кредитом можливе лише в межах строку кредитування, а такий строк було змінено 20.06.2023 шляхом направлення банком дострокової вимоги щодо погашення всієї суми кредитної заборгованості до відповідача у справі. Тобто нарахування позивачем боргу з процентів поза межами строку кредитування є безпідставним. Вказані висновки узгоджуються з висновками щодо можливості нарахування процентів, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (№ 14-154цс18). При цьому, факт неотримання боржником вимоги про дострокове виконання зобов`язання не впливає на обчислення нового строку виконання основного зобов`язання, оскільки саме по собі направлення вимоги, в якій вказано порядок і строк виконання зобов`язання, свідчить про те, що банк реалізував своє право вимоги на дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів і пені, та в односторонньому порядку змінив умови договору (постанова Верховного Суду від 21.07.2021 року у справі № 310/9979/15 (провадження № 61-11782св20). На підставі викладеного, з відповідача підлягають стягненню проценти річні в період часу із 08.07.2021 до 20.06.2023 у сумі 40546 грн. 37 коп.. З наведеного вбачається, що станом на час подання позову до суду заборгованість [PERSON] за договором № 500847500 від 08.07.2021 за період з 08.07.2021 по 14.08.2023 становить 178271,64 грн., яка складається із: 132236,64 грн - заборгованість за кредитом; 46035,00 грн - заборгованість по відсоткам. Суд вважає, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження існування заборгованості у відповідачки за договором договором № 500847500 від 08.07.2021 по річним процентам станом на 14.08.2024 у розмірі 5488,63 грн., нарахованих після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту після 20.06.2023. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачкою на час розгляду справи не оспорювалась та не спростована, інших розрахунків не надано, доказів про підтвердження погашення заборгованості перед позивачем, суду не надано. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. На підставі викладеного, оскільки відповідачка умови вказаного договору належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500847500 від 08.07.2021 від 19.03.2021 підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачки слід стягнути заборгованість в сумі 172783 грн. 01 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 132236 грн. 64 коп. та заборгованість по відсотках 40546 грн. 37 коп.. В решті позовних вимог суд відмовляє. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, судом задоволено позовні вимоги частково, а саме в сумі 172783,01 грн. (на 96,92%), судовий збір по даній справі сплачено позивачем в розмірі 3028,00 грн., то з відповідача слід стягнути на користь позивача пропорційний розмір судового збору в сумі 2934,74 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial