Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

12.09.2024 заявник звернувся до суду із заявою, мотивованою тим, що [PERSON] був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, з 04.11.2022 зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] . 12.01.2023 він виконував бойове завдання поблизу м. Мар`їнка Донецької області та не повернувся з бою. Наказом від 24.01.2023 зарахований у розпорядження командира військової частини у зв`язку зі зникненням безвісти. За результатами проведеного службового розслідування було встановлено, що 12.01.2022 [PERSON] отримав поранення, яке було несумісне з життям, даний факт підтвердили та засвідчили військовослужбовці, які безпосередньо перебували разом із [PERSON] 13.03.2023 було складено акт про смерть. Таким чином, факт смерті [PERSON] є доведеним. Заявник звертався до органів державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті [PERSON] , йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує факт смерті. Встановлення факту смерті [PERSON] є необхідним для реєстрації смерті органами ДРАЦС та видачі наказу про виключення [PERSON] зі списків особового складу, що, в свою чергу, породжує інші правові наслідки для членів сім`ї [PERSON] . Просить встановити факт смерті старшого водія аеромобільного взводу [INFO] військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] , [INFO] , яка настала о 14 год. 30 хв. 12.01.2023 поблизу населеного пункту Мар`їнка, Донецької області. Представником заінтересованої особи [PERSON] надано письмові пояснення, у яких вона заперечує проти заяви та пояснює, що юридичні наслідки від встановлення факту смерті настають для членів сім`ї особи, факт смерті якої просять встановити. Військова частина не є належним заявником у даній справі. Акт службового розслідування за фактом визнання зниклого безвісти [PERSON] загиблим складений не за формою НВ-2, визначеної додатком 4 до інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань та аварій у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №332 від 27.10.2021, до нього не додано протокол огляду місця події, передбачений додатком 10 до інструкції, плани, схеми, фотознімки, передбачені додатком 11, медичний висновок про причини смерті. Матеріали справи не містять доказів направлення донесення про загибель військовослужбовця по формі, визначеної додатком 33 до інструкції. Станом на вересень 2024 року [PERSON] перебуває у статусі безвісти зниклого, тому не може вважатися померлим. Ухвалою суду від 12.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 12.09.2024 о 15:00 год. Протокольною ухвалою суду від 12.09.2024 за клопотанням заінтересованої особи [PERSON] відкладено розгляд справи, залучено до участі у справі батьків [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в якості заінтересованих осіб. У судове засідання представник заявника не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав додаткові пояснення, де зазначив, що заявник є належним, оскільки встановлення факту смерті впливає на права та обов`язки військової частини. Наданими заявником доказами підтверджується факт смерті. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] та її представник проти задоволення заяви заперечували із зазначених підстав. Додатково пояснили, що заява обгрунтована лише свідченнями військовослужбовців, які перебували разом з [PERSON] під час здійснення бойового завдання 12.01.2023. У зв`язку із обстрілом вони були евакуйовані з позиції та, не маючи медичної освіти, не могли пересвідчитися, чи дійсно [PERSON] помер. [PERSON] спілкувалася особисто з [PERSON] та [PERSON] та вони їй пояснили, що [PERSON] перестав подавати ознаки життя о 16-30 год, а не о 14-30 год, як зазначено у акті розслідування. У січні о 16-30 вже темно, тому має сумніви у тому, що вони дійсно могли за таких обставин встановити відсутність ознак життя у її чоловіка. Продовжує розшук свого чоловіка, у тому числі серед осіб, які перебувають у полоні, робить усе, щоб встановити місце його зникнення, родичі чоловіка здали зразки ДНК для встановлення особи. У судове засідання заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені засобами телефонного зв`язку. Номер телефону [PERSON] не обслуговується. Враховуючи скорочені строки розгляду у даній категорії справ, а також той факт, що батьки [PERSON] проживають у с. Юнаківка Сумського району (прикордонний з територією рф населений пункт), відповідно до інформації з веб-сторінки АТ «Укрпошта» (https://offices.ukrposhta.ua/?_gl=1*1625qmi*_gcl_au*MTQ4OTU1Njk2My4xNzI2NDc3OTEw*_ga*MTcyOTg5OTU1OC4xNzI2NDc3OTEw*_ga_6400KY4HRY*MTcyNjQ3NzkxMC4xLjAuMTcyNjQ3NzkxMC42MC4wLjA.&_ga=2.64338217.729161570.1726477911-1729899558.1726477910) відділення у даному населеному пункті обслуговується пересувним відділенням поштового зв`язку лише два дні на тиждень - у четвер 08:15 - 09:45 та у п`ятницю 09:05 - 10:35, повідомлення вказаних осіб засобами поштового зв`язку на час розгляду даної справи є неможливим. Представник заінтересованої особи Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, в заяві просить розглядати справу без участі представника відділу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що наказом командира ВЧ [NUMBER] від 04.11.2022 молодшого сержанта [PERSON] зараховано до списків особового складу військової частини (а.с. 7 зв.) Наказом від 24.01.2023 [PERSON] зараховано у розпорядження командира військової частини у зв`язку із перебуванням як безвісно відсутній (а.с. 8). 13.03.2023 командиром ВЧ [NUMBER] , старшими солдатами [PERSON] та [PERSON] складено акт про настання смерті, відповідно до якого 12.01.2023 близько 14:30 під час виконання бойового завдання неподалік м. Мар`їнка Покровського району Донецької області штурмова бригада потрапила у засідку. Внаслідок бойового зіткнення з групою противника старший солдат [PERSON] отримав вогнепальне поранення в голову, несумісне з життям. Станом на 24.02.2023 тіло загиблого знаходиться на місці події, евакуація є неможливою через щільний вогонь з боку противника (а.с. 8 зв.) Відповідно до доповіді командира ВЧ [NUMBER] (без дати) по факту безвісти зниклого військовослужбовця [PERSON] 12.01.2023 близько 14:30 під час виконання бойового завдання в лісополосі поряд із автошляхом м. Мар`їнка - Донецьк не повернувся після бою військовослужбовець [PERSON] . По списках поранених і полонених не проходить. Місцезнаходження військовослужбовця невідомо. На телефонні дзвінки не відповідає. Інформації щодо відкриття кримінального провадження за даним фактом до військової частини не надходило. (а.с. 16). Відповідно до пояснень від 16.02.2023, які були відібрані від [PERSON] , 12.01.2023 вони у складі відділення з семи чоловік виїхали на позицію для проведення розвідувально-штурмових дій. Близько ___ год. ___ хв (так у поясненнях) вирушили з позиції у сторону лісосмуги, яку необхідно було перевірити на наявність ворожої позиції. Розійшлися на дві групи, потрапили у ворожу засідку. Він з [PERSON] були в одній парі і коли відстрілювались, з ним перемовлялися. В один момент, не почувши відповіді, глянув на нього і побачив, що [PERSON] застиг у позі для стрільби з коліна і не рухається. При огляді більш детально побачив, що у Шевченка з лівого виска та лівого ока тече кров, при перевірці пульса його не виявив. Крикнув старшому групи [PERSON] що [PERSON] загинув. Після чого [PERSON] підбіг і також засвідчився, що у [PERSON] немає пульсу. Після цього одразу сам отримав осколочне поранення, їм по рації наказали відступати. Забрати тіло [PERSON] не змогли, оскільки був щільний вогонь. Відповідно до пояснень, які були відібрані від [PERSON] 12.01.2023 вони у складі відділення з семи чоловік виїхали на позицію для проведення розвідувально-штурмових дій. Близько ___ год. ___ хв (так у поясненнях) висунулися до лісосмуги, яку необхідно було перевірити та зайняти оборону. Рухалися, розділившись на дві групи. Першою керував він, до неї входили [PERSON] , [PERSON] та один із саперів. Коли доходили до кінця лісосмуги, потрапили у засідку, зав`язався бій. В ході бою його до себе покликав [PERSON] та повідомив, що [PERSON] без ознак життя. Наблизившись до [PERSON] , оглянув його, перевірив пульс та зрозумів, що [PERSON] вже мертвий. Коли оглянув [PERSON] ,сам був поранений. Про це повідомив по рації і отримав наказ на відступ. Тіло [PERSON] не змогли забрати через щільний вогонь противника та поранених. Про загибель [PERSON] одразу повідомив по рації керівництво (а.с. 19). Відповідно до акту проведення службового розслідування за фактом визнання зниклого безвісти загиблим військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації молодшого сержанта [PERSON] (дата складання не зазначена) визнано, що загибель [PERSON] відбулася під час виконання бойового завдання та пов`язана з виконанням службових обов`язків під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (відповідно до штемпеля вхідної кореспонденції ВЧ [NUMBER] датою надходження акта до військової частини є 09.04.2023) (а.с. 6). 05.04.2023 командиром ВЧ [NUMBER] видано наказ №05.04.2023,, яким визнано загибель [PERSON] таким, що відбулась під час виконання бойового завдання та пов`язана з виконанням службових обовзків в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Визнано статус загиблого військовослужбовця [PERSON] у зв`язку із виконанням бойового завдання під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (а.с. 24-25). У серпні 2024 року ВЧ [NUMBER] зверталась до Відділу ДРАЦС у м. Суми та відділу ДРАЦС по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявами про реєстрацію смерті [PERSON] , (а.с. 20,21). Листом від 09.09.2024 відділ ДРАЦС по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив про залишення без виконання заяви у зв`язку з відсутністю документу, який є підставою для реєстрації смерті згідно з законодавством (а.с. 22). Згідно з частинами третьою - четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть видати свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на викладене, виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України). Подібні висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 (провадження № 61-7094св23), від 13 березня 2024 року у справі № 204/724/23 (провадження № 61-16728св23), від 22 травня 2024 року у справі № 337/2489/23 Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. У справі, що розглядається суд встановив, що разом із заявою про встановлення факту смерті заявник надав акт проведення службового розслідування за фактом визнання зниклого безвісти загиблим та наказ, яким визнано загибель [PERSON] . Крім того надано пояснення осіб, які були безпосередньо порід із [PERSON] у момент події, однак у цих поясненнях відсутня заповнена інформація відносно часу події. Оцінивши належність доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявникком не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може достовірно встановити смерть [PERSON] . Тому суд не вбачає підстав для задоволення поданої заяви.

Outcome: dismissed