Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

В квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю ? Юніт Капітал? (надалі - ТОВ ?Юніт Капітал?) звернулось до Шевченківського районного суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просило суд: стягнути з [PERSON] на свою (ТОВ ?Юніт Капітал?) користь заборгованість за договором кредитної лінії №535687639 від 29 жовтня 2021, яка складає 83 306, 63 грн., а також понесені судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2021 року між ТОВ ? Манівео швидка фінансова допомога? (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №535687639 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 22 000, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 98% річних строком 30 днів. Позивач, взяті на себе зобов?язання виконав в повному обсязі та надав позичальниці ( [PERSON] ) кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідачка, у свою чергу, взяті на себе зобов?язання в частині повернення грошових коштів не виконує, в строки, визначені кредитним договором, грошові кошти не повертає, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом, відсотками. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі за позовом ТОВ ?Юніт Капітал? до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідачка, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористалася; відзив на позовні вимоги до суду не надіслала. Представник позивача в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідачка в судове засідання не з?явилася; про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку; письмовий відзив на позов не надіслала, як і не направила свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 29 жовтня 2021 року між ТОВ ?Манівео швидка фінансова допомога? та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 535687639 на суму 22 000, 00 грн. зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника. Разом з тим, позивач вказує, що ТОВ ?Юніт Капітал? є новим кредитором, що підтверджується тим, що 28 листопада 2018 року між ТОВ ?Манівео швидка фінансова допомога? кредитором та ТОВ ?Таліон Плюс? було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ ?Таліон Плюс? перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 535687639 від 29 жовтня 2021 року. Реєстру боржників до даного договору додано не було. 28 листопада 2018 року ТОВ ?Таліон Плюс? та ТОВ ?Манівео швидка фінансова допомога? уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов?язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.3, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно п. 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов?язань за цим договором (а. с.49-52). 28 листопада 2019 року ТОВ ?Таліон Плюс? та ТОВ ?Манівео швидка фінансова допомога? уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти п. 8.2 договору в іншій редакції, а саме, що строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов?язань за цим договором (а. с.31). 31 грудня 2020 року ТОВ ?Таліон Плюс? та ТОВ ?Манівео швидка фінансова допомога? уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, а саме, що згідно п. 2.1 розділу 2 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції від 31 грудня 2020 року) визначено, що під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.5 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції від 31 грудня 2020 року) встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору (а. с.22-25). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 171 від 01 лютого 2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до ТОВ ?Таліон Плюс? перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 68 883, 65 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 21 999, 80 грн., по відсоткам 46 883, 85 грн. (а. с.37-38). 05 серпня 2020 року ТОВ ?Таліон Плюс? та ТОВ ?Онлайн фінанс? уклали договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до п. 8.2 договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року строк дії цього договору закінчується 04 серпня 2021 року (а. с.55-58). 03 серпня 2021 року між ТОВ ?Таліон Плюс? та ТОВ ?ФК ?Онлайн Фінанс? було укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, відповідно до п.1 якої сторони домовились продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с.41). Пунктом 2.1 розділу 2 договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Тобто предметом договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до п.1.3 договору факторингу № 05/0820-01, під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. В той же час, відповідно до п.1.5 договору факторингу встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору. Реєстру боржників до даного договору додано не було. 06 березня 2024 року ТОВ ?ФК ?Онлайн Фінанс? та ТОВ ?Юніт Капітал? було укладено договір факторингу № 06/03/24, п.1.1 якого передбачено, що за цим договором фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (суму позики), пату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику ) пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 є невід?ємною частиною договору (а.с.60-63). Відповідно до додатку №1 реєстр боржників від 06 березня 2024 року до договору факторингу № 06/03/24 від 06 березня 2024 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 83 306, 63 грн., з яких 21999, 80 грн. - прострочене тіло кредиту, 61 306, 83 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.66-67). 18 березня 2024 року ТОВ ?Юніт Капітал? направлено на адресу [PERSON] вимогу про усунення порушеного виконання зобов?язання, а саме: погашення заборгованості в розмірі 83 306, 63 грн. за кредитним договором № 535687639 від 29 жовтня 2021 року (а.с.68). Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 626, 628 ЦК України ). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення (ст.639 ЦК України). Закон України ?Про електронну комерцію? визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України ?Про електронну комерцію? визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі. За правилом ч.8 ст.11 Закону України ?Про електронну комерцію?, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України ?Про електронну комерцію? визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом, позивач зазначає, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ ?Манівео швидка фінансова допомога? перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є ТОВ ?Юніт Капітал?, на підставі договорів факторингу, які були укладені у 2018 році, 2020 році та 2024 році, однак, сам договір кредитної лінії №535687639 було укладено 29 жовтня 2021 року, тобто, після укладення договорів факторингу від 28 листопада 2018 року, 05 серпня 2020 року та 03 березня 2024 року. Крім того, суд звертає увагу, на той факт, що позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, як і за іншими договорами факторингу. При цьому розділом 3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено фінансування та порядок розрахунків. Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Згідно п. 3.1.2 фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта. Аналогічні положення передбачено також у договорі факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеному між ТОВ ?Таліон Плюс? та ТОВ ?ФК ?Онлайн Фінанс?. Як вбачається із матеріалів справи, до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року замість реєстру прав вимоги із зазначенням прізвищ осіб боржників, номерів кредитних договорів та сум, надано лише його витяг з нього, без конкретизації особистих даних боржників. Крім того, завірений одноособово директором ТОВ ?Таліон Плюс?, а не уповноваженими представниками обох сторін, а тому, даний документ не є належним та допустимим доказом відступлення права вимоги до відповідача. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ ?Манівео швидка фінансова допомога? до ТОВ ?Таліон Плюс?, наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ ?Юніт Капітал?. Згідно сталої практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12). Однак позивачем не надано реєстру прав вимоги, оформленого та підписаного відповідно до договору факторингу, а також доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу. З урахуванням вищезазначеного суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем факту відступлення права грошової вимоги за договором кредитної лінії від первісного кредитора до ТОВ ?Таліон Плюс?, відповідно і до наступних кредиторів. Як вбачається із копії договору кредитної лінії від 29 жовтня 2021 року, строк дії договору кредитної лінії №535687639 від 29 жовтня 2021 року, укладеного ТОВ ?Манівео швидка фінансова допомога? з [PERSON] сторонами визначений 30 днів до 28 листопада 2021 року. В подальшому, строк дії договору кредитної лінії №535687639 від 29 жовтня 2021 року продовжено не було. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов?язання. Разом з тим, згідно реєстру прав вимоги № 171 від 01 лютого 2022 року, право вимоги до [PERSON] підлягало відступленню в розмірі 68 883, 65 грн., з яких заборгованість по відсоткам 46 883, 80 грн. (а.с.37-38), згідно реєстру прав вимоги додаток №1 від 06 березня 2024 року право вимоги до [PERSON] підлягало відступленню на користь ТОВ ?ФК ?Юніт Капітал?, де розмір заборгованості зазначено 83 306, 63 грн., з яких заборгованість по відсоткам 61 306, 83 грн. Вказані обставини свідчать про те, що відсотки за користування кредитом, строк користування яким закінчився 28 листопада 2021 року, продовжували незаконно нараховуватися кредиторами. При цьому обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, позивачем у позовній заяві всупереч п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України не наведено, відсутній такий розрахунок і у документах, наданих до позову, якими позивач обгрунтовує перехід права вимоги до відповідача, а тому, заявлена позивачем до стягнення сума грошової вимоги не може вважатися доведеною та обґрунтованою. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ ?Юніт Капітал? не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed