Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

У травні 2024 року МТСБ України звернулося до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 липня 2021 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі [PERSON] , який керуючи транспортним засобом ВАЗ, н.з. [NUMBER] , порушив Правила дорожнього рух, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ, н.з. [NUMBER] . Постановою Решетилівського районного суду від 02 грудня 2021 року [PERSON] було визнано винним у настанні ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Як встановлено висновком експерта, вартість відновлювального ремонту ВАЗ, [NUMBER] , становить 7730,21 грн. Крім того, витрати на збір документів становлять 1475,00 грн. Представник позивача зазначив, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, тому відповідач, як винна особа у настанні ДТП, зобов`язана відшкодувати позивачу в порядку регресу завдану шкоду. Посилаючись на вищезазначені обставини представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь позивача 9205,21 грн за відшкодування шкоди та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 25 липня 2024 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області було постановлено направити дану справу за підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області. 14 серпня 2024 року дана справа надійшла до Решетилівського районного суду Полтавської області. Ухвалою судді від 15 серпня 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 10 вересня 2024 року. У судове засідання 10 вересня 2024 року не з`явився представник позивача, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 3-5). Відповідач у судове засідання 10 вересня 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с. 64). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2021 року, яка набрала законної сили 13 грудня 2021 року (згідно відкритих відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень), у справі № 546/820/21 встановлено, що 31 липня 2021 року о 14 год. 30 хв. в с. Покровське по вул. Промисловій водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ - 2121, номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , не врахував дорожньої обстановки, рухаючись заднім ходом, здійснив ДТП з транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортний засіб ВАЗ отримав механічні пошкодження. Крім того, 31 липня 2021 року о 17 год. 00 хв. в [ADDRESS] [PERSON] вживав алкогольні напої (горілку) після ДТП з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Даною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та встановлено, що відповідач внаслідок порушення ПДР вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 6-9). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 02 серпня 2021 року [PERSON] , водій транспортного засобу ВАЗ-2101, н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , звернувся до МТСБ України із повідомленням про ДТП по факту подій, де іншим учасником був транспортний засіб ВАЗ-2121, н.з. [NUMBER] (а.с. 10). Також 02 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до МТСБ України із заявою про відшкодування шкоди, завданої водієм транспортного засобу ВАЗ-2121, н.з. [NUMBER] (а.с. 12). [PERSON] є власницею транспортного засобу ВАЗ-2101, н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , (а.с. 13). Згідно з Витягом з центральної бази даних МТСБУ, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль з номерним знаком [NUMBER] , станом на 31 липня 2021 року був відсутній (а.с. 20). Відповідно до копії звіту № 210825-228301 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 09 січня 2022 року на замовлення МТСБ України, вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу ВАЗ 21011, н.з. [NUMBER] , станом на дату оцінки становить 7811,06 грн (а.с. 21-23). Згідно копії ремонтної калькуляції № 78306 від 30 липня 2021 року загальна вартість ремонту автомобіля LADA 21011, н.з. [NUMBER] , становить 8872,26 грн (звор. а.с. 24-26). Відповідно до копії протоколу технічного огляду КТЗ, який було проведено 28 серпня 2021 року, кузовні транспортний засіб ВАЗ 21011, [NUMBER] , має пошкодження: деформація капоту в передній частині та передньої панелі (звор. а.с. 26-27). 15 лютого 2022 року МТСБУ перерахувало [PERSON] 7730,21 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 817494. У призначенні платежу зазначено: виплата по справі № 78306, згідно наказу № 3/1066 від 15 лютого 2022 року, т.з. [NUMBER] (а.с. 32). Також, 09 листопада 2021 року МТСБУ здійснило перерахування ТОВ СОС Сервіс Україна коштів в сумі 675,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1106625. У призначенні платежу зазначено: оплата послуг аваркома (експерта) по справі № 78306, згідно рах. № 3877 від 07 жовтня 2021 року, т.з. [NUMBER] (а.с. 33). Зокрема, 16 березня 2022 року МТСБУ перерахувало ТОВ СОС Сервіс Україна 800,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 818034. У призначенні платежу зазначено: оплата послуг аваркома (експерта) по справі № 78306, згідно рах. № 519 від 15 лютого 2022 року, т.з. [NUMBER] (а.с. 34). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до вимог частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування лише у разі, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Таким чином, частиною 2 статті 1166 ЦК України встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Отже, для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести наступні факти: неправомірність поведінки особи, тобто будь-якої поведінки, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди: втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є підставою для відшкодування завданої шкоди. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. У відповідності до положень статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Як було встановлено судом, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Пунктом 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння , зокрема: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення містить стаття 993 ЦК України. Оскільки судом установлено, що МТСБ України здійснило перерахування коштів в сумі 7730,21 грн на користь власниці пошкодженого транспортного засобу [PERSON] в якості відшкодування шкоди за завдані збитки [PERSON] та 1475,00 грн на користь ТОВ СОС Сервіс Україна за послуги експерта, то до стягнення на користь позивача МТСБ України з відповідача [PERSON] підлягають до стягнення кошти в сумі 9205,21 грн. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції про сплату судового збору № 980622 від 10 квітня 2024 року встановлено, що позивачем МТСБ України при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн (а.с. 2). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 1). Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в розмірі 3028,00 грн на користь позивача. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved