Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

01 березня 2024 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Яковлев Д.С., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2008 року по 14.03.2016. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку. З 17 січня 2024 року [PERSON] проживає з батьком, а тому відпали підстави для подальшого утримування з позивача аліментів, оскільки дитина перебуває на його утриманні, а тому просить суд припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача та стягнути з останньої аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Ухвалою судді від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. 13 травня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 06 червня 2024 року. 06 червня 2024 року судовий розгляд справи не відбувся через відсутність електроенергії в приміщенні суду, судове засідання призначено на 13 червня 2024 року. 13 червня 2024 року в судовому засіданні допитано неповнолітнього свідка [PERSON] , судовий розгляд відкладений на 03 липня 2024 року через неявку відповідача. 03 липня 2024 року розпочато судовий розгляд справи, допитано свідка, оголошено перерву до 24 липня 2024 року для подальшого допиту свідків. 24 липня 2024 року продовжено судовий розгляд, допитано свідка, оголошено перерву до 19 вересня 2024 року для подальшого дослідження письмових доказів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, суду пояснив, що з нього з 2016 року були стягнуті аліменти на користь відповідача на утримання їх спільної дитини [PERSON] , яка після розірвання шлюбу проживала з матір`ю. З січня 2024 року [PERSON] проживає з ним постійно через непорозуміння з матір`ю. Він звертався до відповідача щодо припинення стягнення з нього аліментів та надання допомоги на утримання дочки, але остання відмовилася. Один раз на картку переказала 1000 гривень. На теперішній час йому стало відомо, що відповідач перебуває за кордоном. [PERSON] досягла 14 років і визначилася з своїм місцем проживання разом із позивачем. Представник позивача [PERSON] адвокат Яковлев Д.С. підтримав позовні вимоги, просив її задовольнити з підстав, викладених у позові. 18 вересня 2024 року від представника позивача надійшла заява про подальший розгляд справи без участі позивача та його представника. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення або розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, будь-яких пояснень від нього до суду не надходило. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідач [PERSON] повторно не з`явилася до суду, належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, про причини своєї неявки не повідомила, відзив не подала, заяв про відкладення або розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою і подругою [PERSON] , другої дружини [PERSON] , який вже приблизно 4 роки проживає у будинку [PERSON] по [ADDRESS] . [PERSON] , дочка [PERSON] , якій 14 років. Приблизно з квітня 2023 року вона часто бачила у [PERSON] та [PERSON] , яка приїжджала до батька на вихідні та канікули, дівчинка іноді доглядала її (свідка) семирічну дочку, гуляла з нею. [PERSON] приблизно рік постійно проживає з батьком разом із [PERSON] та її синами [PERSON] та [PERSON] . Маму [PERSON] вона ніколи не бачила. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він є сусідом [PERSON] та [PERSON] , періодично він бачить [PERSON] , дочку [PERSON] , яка проживає з батьком. В судовому засіданні за участі педагога [PERSON] , за відсутності учасників справи в залі судових засідань, проведено допит неповнолітнього свідка [PERSON] , яка пояснила суду, що вона після розлучення батьків проживала з матір`ю [PERSON] . З мамою почалися непорозуміння, яка била її долонею та ременем, вона її боялася, тому пішла в січні 2024 року жити з батьком. Мати не дуже добре відреагувала на таке її рішення, але відпустила. У подальшому вони спілкувалися по телефону. Мати ніякої допомоги не надавала, один раз придбала одяг, який залишила у бабусі, а вона (свідок) забрала цей одяг у бабусі. Вона ( [PERSON] ) обізнана, що з батька стягуються аліменти, про це їй говорила мати. Також, знає, що мати повертала частину аліментів: з трьох тисяч гривень одну тисячу, говорила, що в неї борги за квартиру і їй нічим платити. Батько їй купує одяг, дружина батька [PERSON] також придбаває для неї різні речі. Мама повідомила їй, що вчора на рік поїхала на заробітки до Польщі (дата допиту свідка 13.06.2024), їй не пропонувала поїхати разом, але вона (свідок) і не хоче цього, планує жити з батьком, його дружиною [PERSON] , яка добре до неї ставиться, та двома братами синами [PERSON] . Після допиту малолітнього свідка педагог [PERSON] , яка була присутня, пояснила, що [PERSON] перебувала під час допиту в емоційно спокійному стані, як завжди, ніякого тиску на неї не було, вона відповідала та поводилася як звичайно для неї. Заслухавши учасників справи, свідків, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 01 серпня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбу, який був розірваний на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.03.2016, що набрало законної сили 14.03.2016 (а.с.11-12). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13-18). Відповідно до акту про фактичне проживання від 08.02.2024, затвердженого головою квартального комітету житлового масиву «Горький» [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає з 17.01.2024 за адресою [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за (а.с.19). Згідно з довідкою № 9, виданою головою квартального комітету житлового масиву Горький [PERSON] , родина, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , має склад: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Отже, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на її утримання), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Аналіз фактичних обставин і зібраних у справі доказів свідчить про те, що неповнолітня дочка сторін [PERSON] з 17 січня 2024 проживає разом із своїм батьком позивачем [PERSON] , перебуває на його утриманні. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , які стягуються з позивача на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2016, тим самим повністю задовольнивши позов в цій частині. При цьому суд вважає похідну вимогу позивача про відкликання виконавчого листа такою, що не ґрунтується на законі, оскільки відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» повноваженнями щодо повернення виконавчого документа при настанні обставин, що зумовлюють закінчення виконавчого провадження, наділений відповідний виконавчий орган, у даному випадку Покровський ВДВС у м. Кривому Розі. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з наступного. Так, згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дочки [PERSON] , яка проживає з 17 січня 2024 року з батьком [PERSON] і перебуває на його утриманні. Таким чином, суд вважає, що відповідач зобов`язана та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При цьому, суду не надано підтверджень, що остання піклується про дочку належним чином та надає матеріальну допомогу на її утримання та забезпечення в добровільному порядку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду. На підставі вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, доказів неспроможності сплачувати аліменти останньою суду не надано, виходячи з мінімальних потреб дитини для належного утримання та забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.03.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (вимога про звільнення від аліментів), і в дохід держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн (вимога про стягнення аліментів)

Outcome: approved