Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент Банк» 30.04.2024 звернулося в суд з позовом до [PERSON] у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.05.2018 у розмірі 71\~593 (сімдесят одну тисячу п`ятсот дев`яносто три) гривні 12 (дванадцять) копійок, яка складається з: 56\~999.81 гривень заборгованості за кредитом, та 14593.31 гривень заборгованості по відсоткам та судові витрати по справі у розмірі 3028.00 гривень. В обґрунтування позовних вимог Банк зазначав, що відповідно до умов кредитного договору від 17.05.2018 № б/н, оформленого на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, в результаті чого виникла заборгованість, яку просить стягнути. Ухвалою судді\~ від 21\~травня 2024\~року \~ \~ \~ \~відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у справі. Ухвалою суду від 14 червня 2024 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, при поданні позову зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи за відсутності представника та щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. На підставі вимог статтей \~223,\~280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, в силу ч.3\~ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов слід частково задовольнити зі слідуючих міркувань. З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2018 [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в А-Банку. У заяві зазначено, що клієнт згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком Договір про надання банківських послуг. В заяві зазначено, що [PERSON] ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення. Отже, вказаною заявою доводиться факт звернення відповідача до Банку за отриманням банківських послуг. Також до позовної заяви додані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», та Тарифи користування кредитною карткою «універсальна», які також є витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеним на сайті. Згідно з наданим Банком до позову розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 03.04.2024 становила 71\~593 (сімдесят одну тисячу п`ятсот дев`яносто три) гривні 12 (дванадцять) копійок, яка складається з: 56\~999.81 гривень заборгованості за кредитом, та 14593.31 гривень заборгованості по відсоткам. Відповідно до ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1\~ст.638 ЦК України\~передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст.633,\~634 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати, зокрема, надання послуг кожному, хто до неї звернеться (зокрема, банківське обслуговування); умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За замістом ст.\~526,\~1048,\~1054,\~1055 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства; кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним; за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України), відповідно до якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд вважає, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1\~ст.634 ЦК України\~(договір приєднання), оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/green/tariffs) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Зелена» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в А-Банку в будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Однак позивач не надав належних доказів щодо вимоги про стягнення заявлених процентів за користування кредитом та простроченої заборгованості. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», та Тарифи користування кредитною карткою «універсальна», які також є витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеним на сайті та містяться у матеріалах цієї справи, надані позивачем копії документів не містять підпису позичальника, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.05.2018, шляхом підписання анкети-заяви. Так, наявна у матеріалах справи Анкета-заява не містить суми бажаного кредитного ліміту; не зазначено, який вид банківської картки просив видати відповідач. Фактично, у Анкеті-заяві міститься лише інформація про відповідача, його анкетні дані, місце реєстрації, сімейний стан та ін. У цій Анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді відсотків за користування кредитом, не визначено і розмір відсотків. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII\~Про захист прав споживачів" (далі Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої\~статті 1 Закону № 1023-XII\~споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні в справі за конституційним зверненням громадянина\~\~щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] Акціонерне товариство «Акцент-Банк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову Банком було сплачено 3028.00 грн. судового збору. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, тому на користь позивача підлягає стягненню 2410.80 грн. судових витрат.

Outcome: partial