Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №100725589 від 19.11.2022 у розмірі 60 375,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.11.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №100725589, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі 15 000,00 грн. строком на 105 днів, тобто до 04.03.2023. Процентна ставка за користування кредитом протягом пільгового періоду - 1.50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; процентна ставка за користування кредитом протягом поточного періоду - 3.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 29.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №100725589. Отже, позивач зазначає, що оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до неї, останнє просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №100725589 від 19.11.2022 у розмірі 60 375,00 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 15 000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 43 875,00 грн. та заборгованості по комісії у розмірі 1 500,00 грн. Ухвалою суду від 28.05.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме за адресою: [ADDRESS] , направлялась ухвала про відкриття провадження у справі, яку остання отримала 14.06.2024, що підтверджується її власноручним підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. 28.06.2024 відповідачем за допомогою поштового відправлення «Укрпошта» скеровано на адресу суду відзив на позовну заяву, який було зареєстровано 01.07.2024 за Вх.№46730, у якому вона прохає суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказаний відзив обгрунтований тим, що надані позивачем кредитний договір, договір відступлення прав вимоги, реєстр боржників, розрахунок заборгованості, акти прийому-передачі реєстру боржників не є належними доказами, оскільки вказані документи доводять перехід прав від первісного кредитора до позивача, однак жодним чином не підтверджують наявність прав вимоги в кредиторів. Так, на думку відповідача, належними доказами, які підтверджують передачу їй грошових коштів, наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та розмір заборгованості є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Разом із цим, матеріали справи не містять доказів реальності існування прав вимоги за кредитним договором в первісного кредитора, а тому твердження позивача про наявність у нього права вимоги не відповідають дійсності. Реєстр права вимоги не є документом, який підтверджує факт передачі кредитних коштів, а відтак не може бути доказом у справі на підтвердження доводів позивача про існування будь-яких кредитних зобов`язань перед позивачем. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують сплату новим кредитором грошових коштів первісному кредитору за договором відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №100725589. 17.07.2024 представником позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Корж Т.С. в системі «Електронний суд» сформовано відповідь на відзив. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.11.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №100725589, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі 15 000,00 грн. строком на 105 днів, тобто до 04.03.2023 та, який складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 04.12.2022. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 04.03.2023. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 3 375,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 40 500,00 грн., які нараховуються за стандартною ставкою 3.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (розділ 1 п.п. 1.1. - 1.3.2., 1.5.2. - 1.5.3. кредитного договору). Комісія за надання кредиту - 1 500,00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.п. 1.5.1. кредитного договору). Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Згідно із пунктом 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатком №1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Так, відповідно до довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, підписаної представником товариства Вініченко О. В., відповідач [PERSON] ідентифікована, як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептувала підписавши 19.11.2022 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону [NUMBER] відповідний договір (W65038). Анкета-заява на кредит №100725589 від 19.11.2022 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «Мілоан». Згідно з платіжним дорученням №54513931 від 19.11.2022 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача [PERSON] - 15 000,00 грн., призначення платежу: кредитні кошти згідно договору 100725589. Факт переказу коштів на рахунок відповідача також підтверджується випискою з особового рахунку відповідача за кредитним договором. Таким чином, вище встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] кредитного договору №100725589 від 19.11.2022. 29.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т, відповідно до умов якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №100725589, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 29.03.2023 до договору відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т від 29.03.2023 та витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т від 29.03.2023. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи міститься копія платіжної інструкції №70800 від 29.03.2023, якою підтверджується факт здійснення оплати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за реквізитами ТОВ «Мілоан» за договором відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т від 29.03.2023. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК україни) до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т від 29.03.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №100725589 від 19.11.2022 становить 60 375,00 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 15 000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 43 875,00 грн. та заборгованості по комісії у розмірі 1 500,00 грн. Згідно наданої копії листа-претензії від 07.03.2024 за вих. №22588081/4 позивачем на адресу відповідача скеровувалась досудова вимога, щодо погашення заборгованості за кредитним договором, яка відповідачем була залишена поза увагою. За приписами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом стст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (стст. 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом чч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За нормою ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як було зазначено вище, кредитний договір №100725589 від 19.11.2022 укладався між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W65038. Варто зазначити, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна та пароля до особистого кабінету, вищевказаний кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був б укладеними. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20), від 2 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20. Таким чином, вказаний кредитний договір було укладено та оформлено в електронній формі з використанням електронного підпису. За нормами чч. 3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було зазначено вище, у відповідності до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Так, суд зазначає, що в матеріалах справи будь-які докази того, що відповідач повернула кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять. При цьому, відповідач вказує, що позивачем не надано деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором, а відтак це позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування відсотків. Разом із цим, суд не погоджується з доводами відповідача з огляду на наступне. Умовами кредитного договору сторони погодили суму кредиту - 15 000,00 грн.; строк кредитування - 105 днів, який складається з пільгового періоду - 15 днів та поточного - 90 днів. Проценти на користування кредитом протягом пільгового періоду - 1.50%; протягом поточного періоду - 3.00%, які нараховуються від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Таким чином, сума відсотків за користування кредитом протягом пільгового періоду становить 3 375,00 грн., протягом поточного періоду становить 40 500,00 грн. Загальна сума відсотків за користування кредитом протягом пільгового та поточного періодів складає 43 875,00 грн., а відтак вказане свідчить про правильність нарахування первісним кредитором суми відсотків за користування кредитом Отже, зважаючи на те, що [PERSON] свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконувала, у зв`язку із чим за нею утворилась заборгованість, суд дійшов висновку про те, що вимоги кредитора про стягнення такої заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved