Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник - адвокат Лаєвська М.Л., пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким просить в остаточних вимогах суд: встановити факт, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 01 січня 2004 року по час відкриття спадщини після смерті останнього, а саме по [INFO] , визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 96,70 кв.м., житловою - 64,50 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без шлюбу в смт Ново-Белокоровичи Олевського району Житомирської області, вели спільне господарство, разом з ними проживала бабуся позивача [PERSON] . Від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] народилися діти, відомості про батька вносились зі слів матері. У зв`язку з радіоактивним забрудненням цього населеного пункту внаслідок аварії Чорнобильської АЄС, сім`я [PERSON] , а саме - син [PERSON] , 1958 р.н., невістка - [PERSON] , 1966 р.н., онука - [PERSON] , 1985 р.н., онук [PERSON] , 1984 р.н., онука - [PERSON] , 1987 р.н. переїхала до м. Мерефи Харківського району Харківської області з метою отримання житлового приміщення, відповідно до пільг, встановлених для переселенців з території радіоактивного забруднення. Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області було придбано житлового будинку по [ADDRESS] та передано його сім`ї [PERSON] . З дозволу всіх дорослих членів сім`ї - матері [PERSON] та дружини [PERSON] , право власності оформлено на [PERSON] . Після реєстрації права власності в 1992 році [PERSON] та члени його сім`ї, у тому числі - дочка [PERSON] були зареєстровані по [ADDRESS] . Мати власника будинку померла в 1997 році, [PERSON] , що проживала з власником будинку однією сім`єю без реєстрації шлюбу померла в 2014 році. Єдиним членом сім`ї, що залишився проживати з [PERSON] у належному йому будинку є позивачка - [PERSON] та її малолітні діти. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Позивачка прийняла спадщину, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що в актовому записі про народження [PERSON] відомості про батька зазначені зі слів матері - [PERSON] . На теперішній час не залишилось родичів [PERSON] , з якими можна було б провести судову біологічну експертизу з метою встановлення факту батьківства. Тобто, після смерті батька доведення кровного споріднення між [PERSON] та позивачкою є неможливим. Таким чином, єдиним способом підтвердити той факт, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] - є звернення про визнання позивачки спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2023 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Лаєвської М.Л. про витребування доказів - задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Костіної І.Г. ( [ADDRESS] ) відомості про те, чи звертався хто-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який проживав на час смерті за адресою: [ADDRESS] , чи складався від його імені заповіт, чи була відкрита спадкова справа, чи видавалися свідоцтва про право на спадщину. 13 березня 2023 року на виконання вимог ухвали Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2023 року надійшла інформація від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Костіної І.Г. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 липня 2023 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] ; [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Судом вирішено питання про допит свідків [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року прийнято відмову представника позивача [PERSON] - адвоката Лаєвської М.Л. від позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 1992 року по 31 грудня 2003 року.Закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом в частині встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 1992 року по 31 грудня 2003 року. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Лаєвська М.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав,зазначених в позові. Представник відповідача - Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно направлення Виконавчого комітету Житомирської обласної ради народних депутатів, відповідно до п.п. 8,10 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради Професійних спілок від 14 грудня 1989 року № 315 «Про додаткові заходи щодо посилення охорони здоров`я та поліпшення матеріального становища населення, яке проживає на території, що зазнала радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС» від 02.03.1990 року сім`я у складі: [PERSON] , а саме - син [PERSON] , 1958 р.н., невістка - [PERSON] , 1966 р.н., онука - [PERSON] , 1985 р.н., онук [PERSON] , 1984 р.н., онука - [PERSON] , 1987 р.н. були переселені з смт Ново-Белокоровичи Олевського району Житомирської області у зв`язку з радіоактивним забрудненням населеного пункту внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до п. 1 Постанови Ради Міністрів УРСР від 30 червня 1990 року № 149 «Про передачу громадянам, які переселені з територій, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, жилих будинків в особисту власність», жилі будинуу садибного типу з надвірними будівлями державного або громадснького житлового фонду, в які переселені в 1996-1990 роках чи переселятимуться громадяни з територій, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, передаються їм безкоштовно в особисту власність. Вартість переданого житла, що збудоване чи куплене підприємствами й організаціями, колгоспами і радгоспами, компенсується за рахунок коштів, передбачених на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Як вбачається з протоколу № 7 від 14 липня 1992 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області прийнято рішення про придбання у [PERSON] та [PERSON] житлового будинку по [ADDRESS] та передачі його сім`ї [PERSON] . Згідно акту передачі житлового будинку з надвірними будівлями від 06 липня 1992 року вищевказаний будинок після придбання переданий сім`ї [PERSON] . Зі змісту вказаного акту вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] був придбаний Мереф`янською міською радою для сім`ї [PERSON] та переданий останньому. З дозволу всіх дорослих членів сім`ї - матері [PERSON] та дружини [PERSON] , право власності оформлено на [PERSON] . Рішенням Мереф`янської міської ради від 14 липня 1992 року затверджено акти передачі жилого будинку з надвірними будівлями, придбаними Мереф`янським міськвиконкомом для сім`ї [PERSON] , затвердити та оформити право особистої власності на [PERSON] . Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] за № 3002 на підставі вищевказаного акту прийому-передачі, про реєстрацію права власності видано відповідне реєстраційне посвідчення від 01 серпня 1992 року Відповідно до ст. 128 ЦК УСРС в редакції 1963 року, моментом виникнення права власності є момент передачі майна. Таким чином, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Згідно записів домової книги в 1992 році [PERSON] та члени його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані по [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області зроблено актовий запис № 467 та видано свідоцтво про смерть серії № [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області зроблено актовий запис № 423 та видано свідоцтво про смерть серії № [NUMBER] . Мати власника будинку померла в 1997 році. [PERSON] , що проживала з власником будинку однією сім`єю без реєстрації шлюбу померла в 2014 році. Єдиним членом сім`ї, що залишився проживати з [PERSON] у належному йому будинку є позивачка - [PERSON] та її малолітні діти - [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2013 року народження. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , про що виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області зроблено актовий запис № 344 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Згідно повідомлення КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 03.12.2021 р. № 1011, за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 96,70 кв.м., житловою площею 64,50 кв.м., та надвірні будівлі - сарай літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «Д», теплиця літ. «Ж», сарай літ. «З», вбиральня літ. «И», літня кухня літ. «Л», ворота № 3, огорожа № 4, колонка № 5. Як вбачається з інформації приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Костіної І.Г. від 10 березня 2023 року, заповіт від імені [PERSON] , померлого [INFO] - не посвідчувався. У матеріалах спадкової справи № 45/2021 міститься заява [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , зареєстрованого час смерті за адресою: [ADDRESS] . Інші заяв про прийняття спадщини або відмову у прийнятті спадщини - відсутні, свідоцтво про право власності на спадщину не видавалося. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 грудня 2022 року № 02.31/216, згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00037960579 від 27.12.2022 та свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 10.02.1987 року Олевським районним відділом ЗАГС Житомирської області [NUMBER] , у відомостях про батька записаний [PERSON] . У зв`язку з відсутністю доказів кровного споріднення з [PERSON] , позивач може реалізувати свої спадкові права як спадкоємець четвертої черги спадкування за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що станом на час смерті [PERSON] , [INFO] , [PERSON] була членом його сім`ї, з 1992 року постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, була об`єднана з померлим єдиним побутом, спільним господарством, організувала поховання [PERSON] , після його смерті продовжує проживати у належному йому будинку разом з дітьми. Відповідно до положень ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Факт проживання [PERSON] однією сім`єю разом з [PERSON] , померлим [INFO] підтверджуються актом про встановлення факту проживання від 27.12.2022 року, відповідно до якого з 1992 року по день смерті з [PERSON] проживала його дочка - [PERSON] , а також його малолітні онуки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , проживає поруч з її будинком протягом десяти років, знала батька позивачки - [PERSON] , з яким дочка проживала однією сім`єю протягом всього цього часу. Вони піклувалися один про одного, мали єдине господарство, відносини між ними були - якм іж батьком та дочкою. Батько позивачки мав хворе серце, [PERSON] його доглядала, надавала допомогу в лікуванні. У будинку по [ADDRESS] крім [PERSON] , [PERSON] та її дітей - інших осіб не проживало, після смерті батька позивачка залишилася проживати у будинку п теперішній час. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона з дитинства підтримує з [PERSON] добрі сусідські стосунки, знала її батька позивача - [PERSON] . Свіоддок пояснила, що батько дуже любив [PERSON] та своїх онуків, вони разом з дочкою утримували господарство, мали худобу, город, разом управлялися. По [ADDRESS] інші особи не проживали. [PERSON] , піклувалася за батьком, лікувала його під час хвороби, у нього було хворе серце. Після смерті батька позивач продовжує проживати у батьківському будинку. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю спадкоємця зі спадкодавцем на час смерті останнього, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання позивача разом зі спадкодавцем, здійснення догляду та ведення з ним спільного побуту, реєстрацію місця проживання разом з [PERSON] , зазначення в офіційних документів про наявність родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] . Дослідивши надані позивачем докази в сукупності з показаннями свідків, суд вважає доведеним факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] , померлого [INFO] , однією сім`єю не менше п`яти років станом на час смерті. Заперечень проти встановлення факту постійного проживання відповідачем - не надано, також не надано доказів на спростування доводів позивача про фактичне проживання однією сім`єю з [PERSON] . Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з 31.12.2003 року по 21.09.2020 року, є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, спадщину прийняла згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. На підставі викладеного і

Outcome: approved