Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 12 червня 2021 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 червня 2021 року, виданого Тарутинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). До реєстрації шлюбу [PERSON] народила дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 2015 року. Батько дитини - [PERSON] , рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 08 листопада 2017 року, позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Заявник та [PERSON] , проживають однією сім`єю у власному будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому створені необхідні умови для проживання сім`ї. Дитина [PERSON] ставиться до заявника як до рідної та близької людини, вважає останнього своїм батьком та не заперечує проти її усиновлення. [PERSON] важає, що має усі можливості для виховання [PERSON] , може забезпечити стабільні та гармонійні умови її життя, оскільки має постійний дохід, офіційно працевлаштований. Згідно медичного висновку стан здоров`я добрий, медичний протипоказань не має. На обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває. Батьківських прав не позбавлявся. До кримінальної відповідальності не притягався. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 03.07.2024 року, усиновлення малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. 11 червня 2024 року [PERSON] згідно нотаріально засвідченої заяви надала згоду на удочеріння її чоловіком [PERSON] , її малолітньої доньки - [PERSON] . За таких обставин заявник [PERSON] бажає усиновити малолітню [PERSON] , тому бажає, щоб вона іменувалася його прізвищем та по-батькові його ім`ям. Просить оголосити його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши його батьком та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », по-батькові з « [PERSON] » на « [INFO] ». Ухвалою суду від 18 липня 2024 року було відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, зазначив що із дружиною та донькою дружини від першого шлюбу вони проживають разом, він відноситься до неї як до своєї доньки. Просив задовольнити заяву. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що із заявником вони проживають разом у зареєстрованому шлюбі, у них добрі стосунки, дає згоду на удочеріння її доньки. Представник заінтересованої особи Болградської державної районної адміністрації Одеської області - Кучер В.І. в судовому засіданні зазначила, що до Болградської районної державної адміністрації надійшла заява [PERSON] про усиновлення малолітньої доньки своєї дружини - [PERSON] , [INFO] . Було перевірено всі факти, оцінені всі документи надані заявником та підготовлено висновок про доцільність усиновлення [PERSON] малолітньої [PERSON] , який було долучено до матеріалів справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені наступні факти. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 червня 2021 року, заявник уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано Тарутинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 18). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 2015 року [PERSON] народилась [INFO] в смт Тарутине Одеської області (а.с. 27). Згідно заочного рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 08 листопада 2017 року батько дитини - [PERSON] , позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 22-24). 11 червня 2024 року [PERSON] згідно нотаріально засвідченої заяви надала згоду на удочеріння її чоловіком [PERSON] , її малолітньої доньки - [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання, проведеного за адресою: [ADDRESS] , умови проживання добрі, у дівчинки окрема кімната оснащена меблями необхідними для проживання, стосунки доброзичливі, будуються на повазі, любові, взаємній підтримці, взаєморозумінні. З медичними висновками про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] заявник ознайомлений в повній мірі та з наслідками усиновлення обізнаний. Медичний висновок про стан здоров`я особи свідчить про те, що стан здоров`я [PERSON] добрий. На обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває (а.с. 12). Відповідно до Витягу з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» серії ВР № 004012099 - [PERSON] на території України станом на 31.05.2024 рік до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с.14). Крім того, [PERSON] на даний час працює старшим сержантом поліції та проходить службу на посаді помічника чергового, чергової частини Відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області та отримує стабільний дохід, про що в матеріалах справи наявна довідка (а.с.16-17). За період служби зарекомендував себе як дисциплінований, добросовісний, досвідчений співробітник, має позитивну характеристику з місця служби (а.с. 13). Відповідно до довідки ВО начальника служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації, провідним спеціалістом відділу з питань усиновлення та розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей Болградської райдержадміністрації - Кучер В.І. , у присутності батьків [PERSON] та [PERSON] , було проведено бесіду із малолітньою [PERSON] , під час якої встановлено, що дитина проживає разом з [PERSON] , вважає останнього своїм батьком, хоче бути усиновленою та не проти бути із батьком під одним прізвищем (а.с. 26). Згідно висновку органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 03.07.2024 року, усиновлення малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 9). Таким чином, підстав, які перешкоджають для усиновлення дитини, передбачених у ст. 212 СК України, судом не встановлено. Заявник має необхідні для виховання дітей житлові та побутові умови, фінансово та матеріально забезпечений. Заявник має задовільний стан здоров`я, до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває в розшуку. Відповідно до ч. 3,4 ст. 218 Сімейного кодексу України, усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно ч. 1 п. 4 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 232 ч. 1, 3, 4, 5 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, усиновлення дитини відповідає її інтересам, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. У відповідності до ч.3 ст.314 ЦПК України, ст.ст.229, 230, 231, 233 СК України, суд також вважає за можливе задовольнити прохання заявника та змінити усиновленій дитині прізвище, а також по батькові, оскільки змінюються відомості про батька, про що внести зміни до актового запису про народження дитини. Усиновлення вважати здійсненим відповідно до ст.225 СК України у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Крім цього, для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч.1 ст.228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. В силу ч.4 ст.314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved