Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-7516622 від 10 квітня 2023р. Відповідно до пункту 1.1. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору сума кредитного ліміту складає: 3100,00 гривень. Тип кредиту - кредитна лінія. Відповідно до пункту 1.3.1 позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 30 квітня 2023р. протягом дії кредитної лінії. Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Відповідно до пункту 1.4. тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до пункту 1.4.1. Договору знижена процентна ставка 0,10 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п. 1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 10 днів користування кредитом, тобто з 1 по 10 день включно. Відповідно до пункту 1.4.2. Договору стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Відповідно до пункту 1.4.3. Договору позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що використання стандартної процентної ставки є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов Договору і застосовується відповідно до п.1.4.2. Договору. Відповідно до пункту 1.4.4. Договору позичальник проінформований, розуміє та погоджується, що застосування стандартної ставки не є зміною процентної ставки у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності кредитодавця до споживача та правом кредитодавця, передбаченим умовами відповідної акції (програми лояльності), затвердженої та оприлюдненої кредитодавцем на Сайті Кредитодавця. Кредитодавець свої зобов`язання за Договором виконав, про що свідчить інформаційна довідка ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс» від 21.11.2023. Проте відповідач не виконав свої зобов`язання та не сплатив проценти за користування кредитом. Договір між позивачем та відповідачем було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Відповідно до пункту 2.12. розділу 2 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ», по продукту «Кредитна лінія» затверджених наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» №31-10/2022 від 31.10.2022. Одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує Заявник/Позичальник від Товариства на сторінці в особистому кабінеті, на електронну пошту або на номер мобільного телефону, вказаний ним під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, та яким підписує (приєднує) своє електронне повідомлення, що погоджує Електронний документ. Відповідно до пункту 4.1.4. розділу 4 Правил, Договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, в результаті чого відповідно до положень пунктів 1, 5, 7 частини 11 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» у сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог пункту 6 частини 11 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про видачу Кредиту в електронній формі, та його підписання сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі згідно статті 5 Закону України «Про електронну комерцію». Так, позичальник через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе шляхом використання калькулятора на сайті кредитодавця, ознайомився з паспортом кредиту і офертою та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки «Я хочу підписати кредитний договір», після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який було відправлено на телефон позичальника і введено останнім в окреме поле для підтвердження підписання Договору. При цьому, ІТС Кредитодавця не дозволяє перейти до наступного кроку у випадку невиконання умов попереднього. Тому позичальник мав ознайомитися послідовно з паспортом кредиту та офертою, які містять всі істотні умови, передбачені законодавством та погоджені сторонами Договору. Договір містить персональні дані позичальника, зокрема його прізвище ім`я по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса реєстрації, паспортні дані, контактний номер телефону. Таким чином, без використання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу на сайт Кредитодавця та вибору строку і суми кредиту, Договір між позичальником та кредитодавцем не був би укладений. Позичальник здійснив чіткий алгоритм дій для проходження всіх етапів отримання кредиту і акцептував надану кредитодавцем оферту. Отже, укладення Договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позичальника та було вчинено чітку сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту за допомогою ІТС. Позичальник ознайомився з умовами паспорту кредиту та офертою, після чого проявив намір вступити з кредитодавцем у договірні відносини на умовах, визначених самим позичальником. Підписанням оферти одноразовим ідентифікатором позичальник засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти. При укладанні Договору позичальник мав обсяг цивільної дієздатності та його волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. Позичальник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані кредитодавцем грошові кошти. Укладений Договір відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Правилам та іншим нормативним актам. Відповідно до пункту 4.3.1. Договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатив проценти. У зв`язку з цим кредитодавець і вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На момент подачі цього позову, заборгованість становить 12 400,00 (дванадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок), що складається з основної заборгованості в сумі 3100,00 (три тисячі сто гривень 00 копійок) та суми заборгованості за процентами 9300,00 (дев`ять тисяч триста гривень 00 копійок). Про це свідчить розрахунок заборгованості від 20.11.2023 за договором кредитної лінії № 00-7516622 від 10 квітня 2023 р. Представник позивача\~просив стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~кредитом \~у розмірі 12 400,00 грн, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2147,20 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Справа призначена до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Відповідач неодноразово викликався до судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, але до суду не з`явився про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідач до суду не подав. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомленим про час та місце судового засідання до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення розгляду справу без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі : -копія платіжної інструкції (а.с.1) -копія ордеру (а.с.10) -копія свідоцтва про реєстрацію фінансової установи (а.с.11) -копія договору кредитної лінії №00-7516622 (а.с.12-14) -графік платежів (а.с.15) -копія паспорта споживчого кредиту (а.с.16-18) -копія оферти від 10.04.2023 (а.с.19-21) -копія договору про надання правничої допомоги від 04.01.2023 (а.с.23-25) -копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.26) -розрахунок заборгованості (а.с.27-28) -попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат (а.с.29) -копія квитанції №24/11 від 24.11.2023 (а.с.30) -копія запиту (а.с.31) -копія повідомлення про перерахування коштів (а.с.34) -акт приймання-передачі виконаних робіт від 24.11.2023 (а.с.35) -копія розпорядження від 11.04.2018 №520 (а.с.36) -відповідь щодо реєстрації відповідача (а.с.43-44, 68, 72) -виписка про зарахування судового збору (а.с.51) -довідка АТ КБ «ПриватБанк» від 29.04.2024, згідно якої [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 10.04.2023 здійснено переказ коштів в сумі 3100 грн (а.с.89). Таким чином судом було встановлено: 10 квітня 2023р між товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-7516622. Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором. Перерахування коштів в сумі 3100 грн на картку відповідача [PERSON] підтверджується довідка АТ КБ «ПриватБанк» від 29.04.2024. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526,1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до частина 2 статті 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Станом на 20.11.2023 [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "Качай Гроші" за кредитним договором № 00-7516622 від 10.04.2023 p., в розмірі 12 400,00 (дванадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок), що складається з основної заборгованості в сумі 3100,00 (три тисячі сто гривень 00 копійок) та суми заборгованості за процентами 9300,00 (дев`ять тисяч триста гривень 00 копійок). На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. На цих підставах, суд дійшов висновку можливості задоволення вказаного позову. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 2147,20 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2147,20 грн. Також стороною позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн, на що суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Частиною 5 ст.\~137\~ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9\~ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19. У вже згаданій справі №\~755/9215/15-ц Велика Палата також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. Так розгляд матеріалів справи показав, що 04.01.2023 року між ТОВ «Качай\~Гроші» та адвокатом Кузевановою Р.Р. укладено Договір про надання правничої допомоги №04/01 (а.с.23-25). 24.11.2023 року сторони погодили розмір гонорару адвоката за надання правової (правничої) допомоги у даній справі, а саме 8000 грн, складено детальний опис наданих послуг (а.с.29, 30). Дослідивши надані\~докази на\~підтвердження витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~суд вважає,\~що витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~обгрунтовані та\~стягує \~з відповідача\~на користь\~позивача витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved