Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] через свого представника, адвоката Кутового Ярослава Адольфовича, 09 серпня 2024 року звернулася до Охтирського міськрайонного суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 12 серпня 2016 року Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 154. Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося із-за відсутнього порозуміння між ними, спільних інтересів та цінностей. Разом із відповідачем вони не проживають близько двох років, спільне господарство не ведуть. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, надання строку для примирення є недоцільним. \~ \~ \~ \~12 вересня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про надання строку для примирення терміном 6 місяців, яка мотивована тим, що він в шлюбі не дистанціювався від родини та виховання доньки. Весь час намагався по максимуму приділяти час родині і дитині. Бажає щоб їхня донька зростала в повноцінній родині, де мати та батько завжди разом сприяють її розвитку та зростанню /а.с. 30/. \~ \~ \~ \~13 вересня 2024 року від представника позивачки, адвоката Кутового Я. А., надійшла заява, в якій позивачка повідомляє, що не бажає будь-якого примирення із відповідачем, заперечує проти задоволення заяви про надання строку на примирення, оскільки вважає, що їх шлюб фактично вже розірваний і будь яких стосунків між ними не має. Наполягає на винесенні рішення про розлучення /а.с. 31/. Сторони та представник в судове засідання не прибули, подали заяви про проведення судового розгляду без їх участі /а.с. 3, 13,25, 29/. Суд вважає за можливо провести судове засідання без учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні установлено, що сторони\~ уклали шлюб, який зареєстровано 12 серпня 2016 року Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 154 /а.с. 5/. Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. За ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Валліанатос та інші проти Греції" від 07.11.2013 року (Заяви N N 29381/09 та 32684/09) передбачено: "Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів. Також, з огляду на те, що Конвенція є "живим" документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя". Згідно з\~ч.1 ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно із ч.5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019р. Беручи до уваги категоричне заперечення позивачки щодо надання строку на примирення подружжю. При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивачки на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст. 24 Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що\~\~подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім`ї та подальше сумісне життя за таких обставин є неможливим. При зверненні до суду з позовом позивачка сплатила судовий збір в сумі 1211, 20 грн /а.с. 4/, який відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved