Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 17 травня 2017 року був прийнятий на роботу відповідачем в якості двірника. 14 січня 2020 року відповідачем було звільнено позивача у зв`язку з прогулами відповідно до п.4 ст. 40 КЗпПУ. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки воно має ознаки переслідування за правозахисну діяльність позивача. За час роботи у відповідача позивач не мав порушень трудової дисципліни, користувався повагою в колективі, тому відповідач створив на підприємстві умови порушення законодавства про працю щодо працівників, порушує строки виплати заробітної плати. Внаслідок його роботи припинились випадки ненадання щорічних відпусток, уточнені можливості щодо охорони праці, обговорював з працівниками можливості внесення змін до колективного договору. Відповідач затягував із оплатою листків непрацездатності, які оплатив лише наприкінці грудня 2019 року. Таким чином, оскільки відповідач порушував вимоги закону щодо виплати заробітної плати, не були оплачені листки непрацездатності, то позивач був позбавлений можливості харчуватись і фізично не міг виконувати роботу за трудовим договором про що усно повідомив відповідача і вимушено припинив виконання трудових обов`язків. Таким чином вважає своє звільнення незаконним та просить поновити на роботі. Крім цього, зазначає про порушення інших його прав та просить відшкодувати шкоду, не отриманий дохід, визнати вину в переслідуванні та затримці виплати по листку непрацездатності, визнати вину у знищенні та крадіжці речей позивача, в несвоєчасній виплаті заробітної плати, невидачі спецодягу, невнесення в трудову книжку заохочень, невидачі інформації, визнання незаконним рішення ради трудового колективу, визнати вину в нанесенні шкоди винахідницьким правам, визнати вину в невиплаті одноразової допомоги у зв`язку з нещасним випадком, визнати вину в стягненні 1% від зарплати за допомогу при тимчасовій непрацездатності та інших платежів і стягнути 1000грн., визнати вину в дискримінації за ознакою вибору банку, стягнути 8784грн. 40 коп. за порушення своєчасного отримання зарплати, стягнути 2173грн. 86 коп. за порушення своєчасного отримання позивачем допомоги за листками непрацездатності, стягнути 2169грн. 85 коп. одноразової допомоги у зв`язку з нещасним випадком, відшкодувати шкоду втратою особистого майна в сумі 200 000грн., стягнути компенсації за невидачу спецодягу в сумі 20 000грн., стягнути 100 000грн. за порушення інших прав, зобов`язати видати копію документу оприлюдненого на засіданні ради трудового колективу 14.01.2020 року, зобов`язання внести заохочення до трудової книжки. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги щодо його незаконного звільнення, так як відповідач його незаконно звільнив, ніяких підстав для цього не було, стосовно інших вимог то йому треба ще зібрати докази, а питання незаконного звільнення можливо вирішити і в цьому судовому засіданні. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив клопотання про відкладення судового засідання в зв`язку з перебуванням спеціаліста з правового та кадрового забезпечення у черговій щорічній відпустці. Вказану причину суд вважає неповажною, оскільки дата судового засідання погоджувалась в попередньому судовому засіданні, ніяких застережень щодо неможливості прибути в судове засідання представника через перебування у черговій щорічній відпустці зазначено не було, крім того відповідачі є юридичною особою та мали можливість направити іншого представника, а тому суд продовжив засідання без відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши справу, дослідивши надані докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що 17.05.2017 року позивач був прийнятий на роботу КП «Коростишівський комунальник» на посаду двірника (наказ № 111-к від 16.05.2017 року). Наказом в.о. директора КП «Коростишівський комунальник» від 14.01.2020 року № 12-к «Про звільнення з роботи [PERSON] » [PERSON] , двірника, звільнено з роботи з 14 січня 2020 року у зв`язку з прогулами без поважних причин відповідно до п.4 ст. 40 КЗпПУ, робочі дні з 09 вересня 2019 року по 13 січня 2020 (в наказі вказана дата 2019 рік) року вважати прогулами без поважних причин, виплатити компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 17.05.2019 року по 13.01.2020 року. Підставами зазначені службові записки майстра [PERSON] за період з 09.09.2019 року по 13.01.2020 (в наказі вказана дата 2019рік) року, пояснення [PERSON] , згода трудового колективу. Згідно наказу в.о. директора КП «Коростишівський комунальник» від 07.10.2019 року № 175-к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме відсутності на роботі без поважних причин з 09 вересня 2019 року по 14 вересня 2019 року, з 16 вересня 2019 року по 21 вересня 2019 року, з 23 вересня 2019 року по 28 вересня 2019 року та 30 вересня 2019 року. Підстави службові записки майстра з благоустрою та сан очистки [PERSON] з 09.09.2019 по 14.09.2019 року, з 16.09.2019 року по 21.09.2019 року, з 23.09.2019 року по 28.09.2019 року та 30.09.2019 року; пояснення двірника [PERSON] . Згідно наказу в.о. директора КП «Коростишівський комунальник» від 01.11.2019 року № 197-к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме відсутності на роботі без поважних причин з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року. Підстави службові записки майстра з благоустрою та сан очистки [PERSON] з 01.10.2019 по 31.10.2019 року; пояснення двірника [PERSON] . Згідно наказу в.о. директора КП «Коростишівський комунальник» від 03.12.2019 року № 213-к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме відсутності на роботі без поважних причин з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року. Підстави службові записки майстра з благоустрою та сан очистки [PERSON] з 01.11.2019 по 31.11.2019 року; пояснення двірника [PERSON] . Згідно наказу в.о. директора КП «Коростишівський комунальник» від 08.01.2020 року № 6-к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме відсутності на роботі без поважних причин з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року. Підстави службові записки майстра з благоустрою та сан очистки [PERSON] з 01.12.2019 по 31.12.2019 року; пояснення двірника [PERSON] . У відповідності до ст. 43 Конституції України та ст. 5-1 КЗпПУ держава гарантує громадянам правовий захист від незаконного звільнення. Відповідно до ч.1 ст. 148 КЗпПУ дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, а як встановлено судом, то дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення було застосоване до позивача 14 січня 2020 року за прогули з 09 вересня 2019 року по 13 січня 2020 року, тобто дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи до позивача застосоване поза межами визначеного ч.1 ст. 148 КЗпПУ строку. Також, у відповідності до ч.1 ст. 147 КЗпПУ за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення та згідно ч.2 ст. 149 КЗпПУ за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення, а як встановлено судом, то до позивача за порушення трудової дисципліни в період з 09.09.2019 року по 31.12.2019 року було застосовано і догана (накази від 07.10.2019 року № 175-к, від 01.11.2019 року № 197-к, від 03.12.2019 року № 213-к, від 08.01.2020 року № 6-к) і звільнення (оскаржуваний наказ від 14.01.2020 року № 12-к який також охоплює період відсутності позивача на роботі з 09.09.2019 по 31.12.2019 року). Крім цього, у відповідності до ч.3 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, однак при винесені оскаржуваного наказу про звільнення не враховані вказані обставини, останні в наказі не зазначені. У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Виходячи зі змісту ст. 240-1 КЗпП України працівник підлягає поновленню на роботі не лише в разі, якщо він звільнений без законної підстави, а й тоді, коли він звільнений з порушенням установленого порядку, а як встановлено судом, то позивача було звільнено з порушенням установленого порядку, а саме вимог ч.1 ст. 148, ч.1 ст. 147 КЗпПУ та ч.2,3 ст. 149 КЗпПУ. У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток, згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100, складає 38269грн. 56 коп. за період з 15.01.2020 по 15.01.2021 (ч.2 ст. 235 КЗпПУ не більше як за рік, оскільки позовна заява залишалась без розгляду через неявку позивача) з розрахунку 151грн.8633 коп. (середньоденний заробіток) х 252 робочих днів = 38269грн. 56коп. Згідно ч.1 ст. 237-1 КЗпПУ відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з вимог ст. 237-1 КЗпП України суд приходить до висновку, що порушенням законних прав позивача, останньому спричинена моральна шкода, яка виразилась в моральних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв`язків, докладанні додаткових зусиль для організації свого життя, яку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює в розмірі 10000 грн. Згідно ч.3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а як встановлено судом, то суду не надано доказів щодо порушення вказаних позивачем інших прав стосовно відшкодування шкоди, не отриманого доходу, визнання вини в переслідуванні та затримці виплати по листку непрацездатності, визнання вини у знищенні та крадіжці речей позивача, в несвоєчасній виплаті заробітної плати невидачі спецодягу, невнесення в трудову книжку заохочень, невидачі інформації, визнання незаконним рішення ради трудового колективу, визнання вини в нанесенні шкоди винахідницьким правам, визнання вини в невиплаті одноразової допомоги у зв`язку з нещасним випадком, визнання вини в стягненні 1% від зарплати за допомогу при тимчасовій непрацездатності та інших платежів і стягнення 1000грн., визнання винним в дискримінації за ознакою вибору банку, стягнення 8784грн. 40 коп. за порушення своєчасного отримання зарплати, стягнення 2173грн. 86 коп. за порушення своєчасного отримання позивачем допомоги за листками непрацездатності, стягнення 2169грн. 85 коп. одноразової допомоги у зв`язку з нещасним випадком, відшкодування шкоди втратою особистого майна в сумі 200 000грн., стягнення компенсації за невидачу спецодягу в сумі 20 000грн., стягнення 100 000грн. за порушення інших прав, зобов`язання видати копію документу оприлюдненого на засіданні ради трудового колективу 14.01.2020 року, зобов`язання внести заохочення до трудової книжки. Крім того, як зазначив сам позивач, щодо вказаних порушень ще необхідно збирати докази, тобто останнім не вчинено процесуальних дій щодо надання суду доказів на підтвердження порушення вказаних прав позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення судові витрати в сумі 990грн. 80 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст. 5-1, 36, 147, 148, 149, 235, 237-1 КЗпП України, ст. 43 Конституції України,

Outcome: partial