Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2016 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом вказує те, що спільне сімейне життя у сторін не склалося. Сторони тривалий час разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, втартили почуття любові та поваги один до одного. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем вважає неможливим і таким, що суперечить його інтересам, наміру зберегти сім`ю не має. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явивя, представник позиваача адвокат Артерчук Л.В. подала письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Частина 1 статті 24 Сімейного кодексу України вказує на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2016 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя у сторін не склалося. Сторони тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, наміру зберегти сім`ю не мають. Таким чином, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, суд дійшов висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сім`ї є неможливим і таким, що суперечить інтересам позивача та наведені вище обставини є підставою для розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1\~ст.142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved