Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

29.06.2023 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Решетилівської міської ради Полтавської області до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довбиш Сергій Миколайович про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. У своєму позові, позивач просить суд: - прийняти дану позовну заяву та відкрити провадження по справі; - визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №551631 від 18.06.2003, виданий [PERSON] на підставі розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації від 21.04.2003 №217 про передачу у приватну власність земельну ділянку 2,0 га на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, для ведення особистого селянського господарства; - визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28.03.2019 реєстраційний №376, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо продажу земельної ділянки кадастровий номер 532481600:00:003:0062 загальною площею 2, 000 га; - витребувати земельну ділянку кадастровий номер 532481600:00:003:0062 загальною площею 2, 000 га, із чужого незаконного володіння на користь Решетилівської міської ради - є вимогою майновою характеру; - судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідачів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №12023170440000053 від 17.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.190 та ч. 4 ст. 358 КК України, Решетилівська міська рада Полтавської області, яка в даному провадженні є потерпілою стороною дізналась про те, що невстановлена особа підробила державний акт про право власності на землю серії Р1 №551631, шляхом внесення до нього завідомо неправдиві відомості про передачу, на підставі розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області №217 від 21.04.2003 [PERSON] у приватну власть земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області. 25.03.2019 відділом у Решетилівському районні Головного управління Державного геокадастру у Полтавській області проведено державну реєстрацію даної земельної ділянки та присвоєно їй кадастровий номер 5324281600:00:003:0062. Цього ж дня [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довбиша С.М. для оформлення довіреності на право розпорядження вказаною вище земельною ділянкою, надавши нотаріусу державний акт серії Р1 №551631, який фактично Решетилівською РДА не видавався. Приватним нотаріусом на підставі поданого [PERSON] підробленого державного акту, посвідчено довіреність, якою [PERSON] уповноважує [PERSON] розпоряджатися належною їй на підставі державного акту на право приватної власності серії Р1 №551631 земельною ділянкою. 28.03.2019 [PERSON] від імені якої діяв [PERSON] уклала договір купівлі-продажу (реєстраційний номер 376) земельної ділянки кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 загальною площею 2,0 га та продала її [PERSON] за 40 000, 00 грн. Факт вчинення [PERSON] протиправних дій, що мають наслідком незаконне заволодіння земельною ділянкою кадастровий номер 5324281600:00:003:0062, загальною площею 2,0 га встановлено судом під час розгляду кримінальної справи №546/156/23 та підтверджується ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.03.2023, що має преюдиціальне значення. Незаконні дії [PERSON] , які встановлені в ухвалі суду від 10.03.2023 призвели до негативних правових наслідків, а саме порушення прав та законних інтересів Решетилівської міської ради, як власника спірної ділянки. Умисними протиправними діями [PERSON] завдано Решетилівській міській раді Полтавської області збитків на суму 39 000 гривень, що становить 40,6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Закриття кримінального провадження не призвело до відновлення порушених прав Решетилівської міської ради Полтавської області, так як на даний час земельна ділянка кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 загальною площею 2,0 га залишається у власності [PERSON] , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.06.2023 №335907662. У зв`язку з тим, що права та законні інтереси Решетилівської міської ради порушено, позивач вимушений звернутись до суду за їх захистом. Ухвалою суду від 22.06.2023 задоволено клопотання Решетилівської міської ради Полтавської області про забезпечення позову до пред`явлення позову. Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі приватним та державним нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особа, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5324281600:00:003:0062 загальною площею 2,0 га. Ухвалою суду від 11.07.2023 позовну заяву залишено без руху та надано час на усунення недоліків. 18.07.2023 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків визначених ухвалою суду від 11.07.2024. Ухвалою суду від 10.08.2023 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 28.08.2023 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивач Решетилівська міська рада в позовній заяві обґрунтовує свої вимоги тим, що начебто земельна ділянка, площею 2 га, кадастровий номер 5324281600:00:003:0062, незаконно вибула з її власності шляхом підроблення Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №551631 від 18.06.2003 та подальшої реєстрації цієї земельної ділянки за відповідачем [PERSON] . В якості доказу підроблення Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №551631 від 18.06.2003 позивач посилається на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.03.2023 про закриття кримінального провадження у справі №546/156/23 (номер провадження 1-кп/546/55/23), яку додав до своєї позовної заяви. Однак, із тексту ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.03.2023 про закриття кримінального провадження у справі №546/156/23 видно, що судом сам факт підробки Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №551631 від 18.06.2003 не встановлювався. Із цієї ухвали слідує, що суд задовольнив клопотання обвинуваченої [PERSON] про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Тобто, даною ухвалою суду встановлено таку подію, як подача обвинуваченою клопотання про звільнення її від покарання, та задоволення цього клопотання судом. Також, з ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.03.2023 про закриття кримінального провадження у справі №546/156/23 слідує, що саме органом досудового розслідування, а не судом, «встановлено», що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №551631 був підроблений. При цьому висновок органу досудового слідства про підроблення Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 551631, викладений в ухвалі Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.03.2023 про закриття кримінального провадження у справі № 546/156/23, є абсурдним і позбавленим логіки (далі цитата з ухвали): «органом досудового розслідування, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, спосіб та місці, з метою незаконного придбання права на майно, а саме права власності на земельну ділянку, невстановлена особа (щодо якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження), підробила Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 551631, внісши до нього завідомо неправдиві відомості про передачу, на підставі розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації № 217 від 21.04.2003, [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 2 га, яка розташована на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області». До позовної заяви позивач додав належним чином засвідчену копію Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №551631. Із цього документу видно, що він складений на бланку встановленого законодавством зразку, має серію та номер. В цьому документі є підпис та розшифровка підпису, назва посади посадової особи, яка видала цей документ, зазначена підстава для видачі документу. Документ скріплений печаткою Решетилівської державної адміністрації. Також з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 551631 видно, що у його складанні приймав участь інженера-землевпорядника [PERSON] , який поставив свій підпис. Із позовної заяви позивача та ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.03.2023 про закриття кримінального провадження у справі № 546/156/23 та висновку експерта від 29.09.2021, не вбачається, що підпис інженера-землевпорядника [PERSON] та/або відтиск печатки Решетилівської районної державної адміністрації після проведення відповідних експертиз виявилися підробленими. На думку відповідача, твердження позивача та органу досудового слідства про підроблення Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 551631 шляхом внесення завідомо неправдивих даних не має підтвердження. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивач не надав доказів того, що до 28.03.2019 земельна ділянка, площею 2 га, кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 була зареєстрована саме за позивачем. В той же час, право власності позивача на вказану земельну ділянку є предметом доказування і повинно бути підтверджено відповідним витягом з державного реєстру, який позивач не надав. Відповідач акцентує увагу суду на тому, що для правильного вирішення спору, важливо встановити момент з якого у позивача виникло право на спірну земельну ділянку і чи виникло у нього це право взагалі. Зауважує, що на момент оформлення Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 551631, а також на момент укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 від 28.03.2019 позивач не мав майнового права на цю ділянку. Як відому відповідачу, тільки 28.04.2021 позивач отримав право на землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що були передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. До 28.04.2021 власником таких земель була держава. Право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5324281600:00:003:0062, відповідач набув на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2019 який був оформлений у приватного нотаріуса Решетилівського нотаріального округу Довбиша С.М. Крім того, строк позовної давності за вимогами позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28.03.2019 та витребування земельної ділянки, кадастровий номер 5324281600:00:003:0062, вже минув. Просив відмовити Решетилівській міській раді у задоволенні її позовної вимоги, застосувавши строк позовної давності. 04.09.2023 від Решетилівської міської ради Полтавської області надійшла відповідь на відзив в обґрунтування якого зазначено наступне. Щодо твердження відповідача [PERSON] про недоведеність стороною позивача підроблення Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1№551631 шляхом внесення завідомо неправдивих даних стверджує, що судом сам факт підробки зазначеного вище державного акту не встановлювався, а лише встановлено таку подію, як подача обвинуваченою клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності. Проте, дане є лише трактуванням ухвали суду про закриття кримінального провадження по справі №546/156/23, відповідачем [PERSON] . Так як, в мотивувальній частині даної ухвали після слів «Решетилівський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Сербіненко І.В. установив», зазначаються встановлені судом обставини справи, які підтверджують інкриміновані [PERSON] кримінальні правопорушення та вчинені нею дії щодо продажу [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 загальною площею 2 га на підставі підробленого Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1№551631. Тобто, дана ухвала встановлює вчинені протиправні дії та особу, що їх вчинила. Крім того, позивачем до позовної заяви додано докази для підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема: висновок експерта від 29.09.2021 року №CE-19/117-21/10184-ПЧ, згідно якого підпис в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 Р1№551631 від 18.06.2003 у рядку «Голова Решетилівської районної державної адміністрації [PERSON]» виконано не [PERSON] , а іншою особою; клопотання [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в якому [PERSON] визнає свою вину у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України. Також, позивачем отримано відповідь на запит від Архівного відділу Полтавської районної військової адміністрації №07-02-P/43 від 27.06.2023, згідно якого розпорядження голови Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області №217 від 21.04.2003, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії оспорюваного державного акту було підставою для передачі [PERSON] спірної земельної ділянки, взагалі не існує. Дані документи є беззаперечними доказами незаконного отримання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 загальною площею 2 га та спростовують заперечення відповідача [PERSON] у відзиві. Посилання відповідача [PERSON] на відсутність доказів того, що підпис інженера-землевпорядника [PERSON] та/або відтиск печатки Решетилівської районної державної адміністрації після проведення відповідних експертиз виявилися підробленими не спростовує обґрунтованість позовних вимог позивача та доведеність підроблення підпису голови Решетилівської РДА [PERSON] та самого розпорядження. Щодо твердження [PERSON] про самообмову [PERSON] у визнанні себе винною. Як уже зазначалося раніше, позивачем отримано копію клопотання [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в якому [PERSON] описується її обізнаність про те, що до Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області із заявою про виділення земельної ділянки у порядку безоплатної приватизації не зверталася, а також про те, що [PERSON] достовірно знала та усвідомлювала, що спірна земельна ділянка їй належати не може. Крім того, в даному клопотанні відповідачем [PERSON] підтверджується факт укладення договору купівлі-продажу на підставі підробленого (оспорюваного в даній справі) державного акту. В зв`язку з чим, твердження відповідача [PERSON] щодо самообмови [PERSON] є лише його припущенням. Щодо посилання відповідача на те, що позивач не надав доказів того, що до 28.03.2019 спірна земельна ділянка була зареєстрована за Решетилівською міською радою. Згідно до п. а) ст. 17 ЗК України у редакції, чинній на момент продажу спірної земельної ділянки, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Тобто, на момент незаконного продажу спірної земельної ділянки, ця земельна ділянка належала до державної форми власності, розпорядником якої була Решетилівська районна державна адміністрація Полтавської області. Проте, починаючи із 28.04.2021, відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України, Решетилівська територіальна громада в особі Решетилівської міської ради є власником усіх земель, розташованих на її території, в тому числі і земельної ділянки кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 загальною площею 2,0 га. Проте, враховуючи наявність відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право приватної власності на спірну земельну ділянку за останнім її набувачем [PERSON] , який набув дану земельну ділянку у власність від особи, що не мала законних підстав для розпорядження нею, позивач не може зареєструвати своє законне право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 загальною площею 2,0 га та розпоряджатися даною земельною ділянкою у відповідності до вимог чинного законодавства в тому числі, передавати в оренду для отримання прибутку, в зв`язку з чим Решетилівська міська рада звертається до Решетилівського районного суду з даним позовом. Щодо позовної давності на звернення до суду із даним позовом, стверджує про те, що з моменту державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] до моменту пред`явлення даного позову пройшло більше чотирьох років, тому строк позовної давності, на його думку, вже минув. Як уже зазначалося позивачем у позовній заяві, під час проведення досудового розслідування B рамках кримінального провадження №12023170440000053 від 17.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України, Решетилівська міська рада, яка в даному провадженні є потерпілою стороною дізналася про те, що невстановлена особа підробила Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1№551631, внісши до нього завідомо неправдиві відомості про передачу, на підставі розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області №217 від 21.04.2003 [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 2,0 га. Тобто, позивач дізнався про своє порушене право саме під час досудового розслідування, яке було відкрите до 17.01.2023 року, а тому строк позовної давності на звернення до суду із даним позовом у відповідності до зазначеної вище норми ЦК України, обчислюється саме з дати відкриття вказаного вище кримінального провадження та не минув. Враховуючи вищевикладені обставини, заперечення викладені [PERSON] у поданому відзиві є необґрунтованими та спростовуються наведеними у даній відповіді на відзив аргументами та доданими доказами. В зв`язку з чим, позовні вимоги Решетилівської міської ради підлягають до задоволення судом повністю. Ухвалою суду від 09.11.2023 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Куліша С.М. від 09.11.2023 про витребування доказів. 09.11.2023 на виконання ухвали суду від 10.10.2023 Решетилівською окружною прокуратурою Полтавської області надано витребувані докази. 15.11.2023 на виконання ухвали суду від 09.11.2023 з архіву Решетилівського районного суду Полтавської області передано матеріали кримінальної справи 546/156/23 провадження №1-кп/546/55/23. Ухвалою суду від 10.10.2023 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Куліша С.М. від 10.10.2023 про витребування доказів. 17.10.2023 на виконання ухвали суду від 10.10.2023 Решетилівською міською радою Полтавської області надано витребувані докази. Ухвалою суду від 18.12.2023 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. 25.03.2024 від представника позивача - [PERSON] до суду надійшло клопотання про дослідження письмових доказів. У вказаному клопотанні представник позивача просив під час дослідження письмових доказів, які містяться у матеріалах справи №546/695/23 та були надані Решетилівською окружною прокуратурою Полтавської області, досліджувати виключно матеріали кримінального провадження №12023170440000053, а саме: - копію розпорядження голови районної державної адміністрації №217 від 16.04.2003 (63 арк); - копію висновку експерта від 29.09.2021 №СЕ-19/117-21/10184-ПЧ (113 арк); - лист відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУ Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України від 18.01.2023 №364/115/104/16-2023 (208 арк); -протокол допиту підозрюваного від 01.02.2023 (259 арк). 30.07.2024 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Кулішем С.М. через електронний кабінет Електронного суду подано клопотання про дослідження письмових доказів. У даному клопотанні представник відповідача просить суд дослідити у судовому засіданні наступні докази, які містяться в матеріалах кримінальних проваджень № 12020170000000119 та №12023170440000053: - витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню № 12020170000000119, запис № 2, з якого видно, що 15.05.2020 р. до Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від голови Решетилівської РДА Черкуна І.П. про те, що невстановлена особа внесла завідомо неправдиві відомості до розпоряджень голови Решетилівської РДА (арк. 37, кримінальне провадження № 12020170000000119), з якого видно, що розслідування стосовно незаконного вибуття із ДЕРЖАВНОЇ власності земельної ділянки, кадастровий номер 5324281600:00:003:0062, велося з 2021; -ухвалу Октябрського районного суду від 01.04.2021 по справі №554/2949/20 (арк. 58, 59) про надання тимчасового доступу до документів і речей, які знаходилися в Решетилівській РДА, і їх вилучення, а також Протокол тимчасового доступу до речей від 29.04.2021 (арк.60,61,62, кримінальне провадження № 12020170000000119), з яких видно, що слідчі слідчого управління ГУНП в Полтавській області ще в 2021 р. отримали доступ і вилучили з архівного відділу Решетилівської РДА у присутності [PERSON] розпорядження Решетилівської РДА № 217 від 21.04.2003 р., на підставі якого [PERSON] набула право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5324281600:00:003:0062; - клопотання слідчого СВ ВП №2 ГУНП в Полтавській області слідчому судді від 02.07.2021 про тимчасовий доступ до речей і документів (арк. 64, кримінальне провадження № 12020170000000119), з якої видно, що ще у 2021 слідчий констатує те, що земельна ділянка, кадастровий номер 5324281600:00:003:0062, незаконно вибула з власності держави; - ухвалу Октябрського районного суду від 07.07.2021 по справі №554/2949/20 (арк. 58, 59, кримінальне провадження № 12020170000000119) про надання тимчасового доступу до документів і речей, які знаходилися у приватного нотаріуса Решетилівського районного нотаріального округу Довбиша С.М., з якої видно, що стосовно незаконного вибуття із державної власності земельної ділянки, кадастровий номер 5324281600:00:003:0062, велося активне розслідування з 2021; - лист прокурора окружної прокуратури Валентина Сошина б/н і без дати, адресований Решетилівському міському голові ДЯДЮНОВІЙ О. про направлення 06.12.2022 працівників відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього середовища Решетилівської міської ради для проведення слідчих дій по кримінальному провадженню № 12020170000000119, з якої видно, що стосовно незаконного вибуття із державної власності земельної ділянки, кадастровий номер 5324281600:00:003:0062, велося активне розслідування з 2021; - лист старшого слідчого СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП Полтавської області від 10.09.2019, б/н, з запитом до Державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради з повідомленням про підробку документів та проханням надати інформації про власників земельних ділянок (арк. 133, кримінальне провадження № 12020170000000119, том 1), та лист відповідь Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 16.09.2019 № 01- 35/2218 за підписом секретаря міської ради ДЯДЮНОВОЇ О.А. на лист слідчого (арк. 135, кримінальне провадження № 12020170000000119, том 1), з яких видно, що Позивач, Решетилівська міська рада, з 2019 була обізнана про те, що підробляються документи на право власності на земельні ділянки Решетилівського району; - лист старшого слідчого СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП Полтавської області від 05.07.09.2019 б/н з запитом до начальника відділу у решетилівському районі ГУ Держгеокадастр в Полтавській області (арк. 97, кримінальне провадження № 12020170000000119, том 1), відповідь б/н і дати на цей лист начальника відділу у решетилівському районі ГУ Держгеокадастр в Полтавській області (арк. 98, арек. 106, кримінальне провадження № 12020170000000119, том 1), а також Ухвала слідчого судді Решетилівського районного суду Лизенко В.І. від 27.09.2019 р. по справі № 546/599/19 про надання начальнику СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП Полтавської області доступу з можливістю вилучення Державних актів на право приватної власності за 2002-2003, що знаходилися у володінні відділу у решетилівському районі ГУ Держгеокадастр в Полтавській області (арк. 146, кримінальне провадження № 12020170000000119, том 1) та протокол тимчасового доступу до речей і документів від 30.09.2019 (арк. 148, кримінальне провадження № 12020170000000119, том 1), з яких видно, що ГУ Держгеокадастр в Полтавській області з 2019 року було обізнане про те, що у 2002-2003 роках, підроблялися документи на право власності на земельні ділянки Решетилівського району, що знаходилися у власності держави; - лист Решетилівської районної ради Полтавської області від 16.05.2019 р. № 224/02- 39 старшому слідчому СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП Полтавської області (арк. 69, кримінальне провадження № 12020170000000119, том 1), з якого видно, що Решетилівська районна рада Полтавської області було обізнане про те, що у 2002-2003 роках, підроблялися документи на право власності на земельні ділянки Решетилівського району, що знаходилися у власності держави; - клопотання СУ ГУНП у Полтавській області від 06.04.2020 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (арк. 8, кримінальне провадження № 12020170000000119, том 1), з якого видно що з 2019 року ГУНП у Полтавській області та СБУ велося активне розслідування проробку 2002-2003 роках документів на право власності на земельні ділянки Решетилівського району, що знаходилися у власності ДЕРЖАВИ, зазначається, що було підроблено близько 100 Державних актів про право власності на землю на території Решетилівського району, перераховуються державні органи, у яких слідство в рамках кримінальних проваджень витребувало інформацію і документи, в т.ч.: відділ у Решетилівському районі ГУ Держгеокадастр в Полтавській області, Решетилівська РДА, Виконавчий комітет Решетилівської міської ради. У вказаному клопотанні представник відповідача зазначає, що вищевказані документи вказують на те, що спірна земельна ділянка вибула з власності саме держави (не позивача), а також про те, що державі, в особі її органів, з 2019 року було відомо про те, що ця ділянка вибула із її власності, але держава своєчасно, не звернулася до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права. 05.09.2024 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Кулішем С.М. через електронний кабінет Електронного суду подано клопотання про проведення судового засідання призначеного на 09.09.2024 без участі відповідача [PERSON] та його представника, на підставі письмових матеріалів, позовні вимоги не визнають з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву. Окрім того, у даному клопотанні представником відповідача висловлено прохання про зняття з розгляду та не дослідження в судовому засіданні наступних документів, зазначених у клопотанні від 30.07.2024, у зв`язку з відсутністю у представника конкретних даних про те, де знаходяться ці документи: - витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 12020170000000119, запис № 2, з якого видно, що 15.05.2020 р. до Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від голови Решетилівської РДА Черкуна І.П. про те, що невстановлена особа внесла завідомо неправдиві відомості до розпоряджень голови Решетилівської РДА (арк. 37, кримінальне провадження № 12020170000000119); - ухвали Октябрського районного суду від 01.04.2021 р. по справі №554/2949/20 (арк. 58, 59) про надання тимчасового доступу до документів і речей, які знаходилися в Решетилівській РДА, і їх вилучення, а також Протоколу тимчасового доступу до речей від 29.04.2021 р. (арк.60,61,62, кримінальне провадження № 12020170000000119); - клопотання слідчого СВ ВП №2 ГУНП в Полтавській області слідчому судді від 02.07.2021 р. про тимчасовий доступ до речей і документів (арк. 64, кримінальне провадження № 12020170000000119); - ухвали Октябрського районного суду від 07.07.2021 р. по справі №554/2949/20 (арк. 58, 59, кримінальне провадження № 12020170000000119) про надання тимчасового доступу до документів і речей, які знаходилися у приватного нотаріуса Решетилівського районного нотаріального округу Довбиша С.М.; - листа прокурора окружної прокуратури Валентина Сошина б/н і без дати, адресований Решетилівському міському голові Дядюновій О. про направлення 06.12.2022 р. працівників відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього середовища Решетилівської міської ради для проведення слідчих дій по кримінальному провадженню № 12020170000000119. У судове засідання призначене на 09.09.2024 сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. 09.09.2024 представником позивача - Богачик Н.І. подано до суду клопотання в якому представник просить провести судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. 02.09.2024 до суду від відповідачки [PERSON] та її представника - адвоката Казакова О.А. надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають в повному обсязі як безпідставні. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений завчасно та належним чином. Заяв чи клопотань не надходило. 05.09.2024 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Куліша С.М. через Електронний кабінет Електронного суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги він та його довіритель не визнають з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довбиш Сергій Миколайович у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена завчасно та належним чином. Заяв чи клопотань не надходило. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до частин 1, 2 частин 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Отже, з позовом може звертатися особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. При цьому, звертаючись до суду з позовом, позивач повинен визначити позовні вимоги таким чином, щоб у разі їх задоволення судом відбувся захист, визнання та поновлення його прав і охоронюваних законом інтересів (Постанова Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 914/1201/19). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Зазначені принципи також закріплені нормами цивільного процесуального законодавства. Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №551631, виданий на ім`я [PERSON] , на підставі розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області №217 від 21.04.2003 на земельну ділянки площею 2,0 га, яка розташована на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №417. У Державному акті міститься підпис голови Решетилівської районної державної адміністрації [PERSON], що підтверджується копією даного акту (т. 1 а.с. 17). 28.03.2019 між [PERSON] від імені якої за довіреністю посвідченою приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Довбишем С.М. 25.03.2019 за зареєстрованим № 356, діяв [PERSON] [INFO] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, що розташована на території Полтавської області, Решетилівського району Лиманської Першої сільської ради, реєстраційний № 376 (т. 1 а.с.18). Судом також встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га власником є [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2019 № 377, що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0001166492023 від 20.06.2023 (т. 1 а.с.13-14). З копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 335907662 від 16.06.2023, вбачається, що на земельну ділянку кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га власником якої є [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2019 № 376 на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 25.01.2023, накладено обтяження 31.01.2023 у вигляду арешту (т. 1 а.с. 15-16). 10.03.2023 ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області клопотання обвинуваченої [PERSON] про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України задоволено, звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №12023170440000053 від 17.01.2023 року за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності. У вказаній ухвалі встановлено, що 25.03.2019, на підставі поданого [PERSON] завідомо неправдивого Державного акту на право приватної власності на землю серії P1№551631, виданого 18.06.2003 Решетилівською районною державною адміністрацією, приватним нотаріусом посвідчено довіреність Галінській Л.П., якою вона уповноважила [PERSON] , [INFO] , розпоряджатися від її імені (продати, обміняти, здати в оренду, передати заставу тощо) належну їй на підставі зазначеного вище державного акту на право приватної власності на землю cepiї P1 №551631, земельною ділянкою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області (реєстраційний номер № [NUMBER] ). 28.03.2019 [PERSON] , від імені якої по довіреності від 25.03.2019 діяв [PERSON] , у приватного нотаріуса Решетилівського нотаріального округу Довбиша С.М., який здійснює професійну діяльність у [ADDRESS] , уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером 5324281600:00:003:0062 площею 2,0 га, яка їй належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії P1№551631, виданого 18.06.2003 Решетилівською районною державною адміністрацією, та продала її [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , надавши нотаріусу, як особі, яка уповноважена державою на надання публічних послуг, завідомо для неї підроблений документ Державний акт на право приватної власності на землю серії P1 № 551631, виданий 18.06.2003 Решетилівською районною державною адміністрацією, ввела нотаріуса в оману щодо наявності у неї у приватній власності земельної ділянки, придбавши у такий спосіб право на нерухоме майно шляхом обману, а саме право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, яка перебувала у комунальній власності колишньої Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області правонаступником якої с Решетилівська міська рада Полтавської області, а продавши земельну ділянку, довела свій протиправний умисел, спрямований на протиправне придбання права на земельну ділянку з кадастровим номером 5324281600:00:003:0062 площею 2,0 га, до кінця. Окрім цього, [PERSON] , зазначила, що вину у вчиненні даних правопорушень визнає повністю та беззастережно, а також не наполягає на загальному розгляді кримінального провадження, зазначена позиція є добровільною. Наслідки закриття кримінального провадження, роз`яснені судом, їй цілком зрозумілі. Ухвала набрала законної сили 22.03.2023 (т.1 а.с.19-22). З копії листа архівного відділу Полтавської районної військової адміністрації від 27.06.2023 №07-02-Р/43 вбачається, що розпорядження голови Решетилівської райдержадміністрації Полтавської області №217 за запитувану дату 21.04.2003 не існує. В наявності копія розпорядження голови Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області від 16.04.2003 №217 «Про дозвіл на проектування та переобладнання частини магазину « [INFO] » по [ADDRESS] » (оригінал вилучений згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 29.04.2020 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду від 01.04.2020). Розпорядження голови Решетилівської райдержадміністрації від 21.04.2003 не стосуються надання громадянці [PERSON] у приватну власність земельної ділянки, розташованої на території Лиманської Першої сільської ради (т. 1 а.с.59). З клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності, поданому до суду [PERSON] , вбачається, що в даному клопотанні остання зазначила про визнання винуватості у повному обсязі (т. 1 а.с.61-62). Копією висновку експерта № СЕ-19/117-21/10184-ПЧ від 29.09.2021 підтверджується, що підписи від імені [PERSON] в Державному акті на право приватної власності на землю серії P1 №551631від 18.06.2003 у рядку «Голова Решетилівської районної державної адміністрації [PERSON]» виконані не [PERSON] , а іншою особою (т. 1 а.с.63-74). З копії листа №364/115/104/16-2023 від 18.01.2023 адресованого голові Решетилівської міської ради Оксані Дядюновій старшим слідчим Сектору дізнання ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Сергія Хиля, вбачається, що у провадженні сектору дізнання перебуває кримінальне провадження №12023170440000053 від 17.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом підробки документів та заволодіння правом за земельну ділянку із кадастровим номером 5324281600:00:003:0062 площею 2,0 га. Враховуючи викладене, прошу розглянути лист та надати для залучення Решетилівської міської ради в якості потерпілої сторони по кримінальному провадженню відповідну заяву (т. 1 а.с.96). Судом встановлено, що 18.01.2023 за вих. №01-39/240 Решетилівською міською радою Полтавської області в порядку ч.ч.2.3 ст. 55 КПК України подано до ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області заяву про залучення до провадження як потерпілого (т. 1 а.с.97). З копії адвокатського запиту адвоката Куліша С.М. від 02.10.2023, адресованого Решетилівській міській раді, вбачається, що згідно запиту адвокат Куліш С.М. просив надіслати на його адресу належним чином завірену копію листа з Решетилівського відділення поліції Глобинського відділу поліції №4306/115/106-219 від 10.09.2019 та належним чином завірену копію листа з Решетилівської міської ради №01-35/2218 від 16.09.2019 (т. 1 а.с.130,151). Згідно копії листа Решетилівського відділення поліції Глобинського відділу поліції №4306/115/106-219 від 10.09.2019, адресованого Решетилівській міській раді, вбачається, що Решетилівській міській раді у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №12019170310000076 від 08.03.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України надіслано запит про надання інформаційних довідок про ряд власників земельних ділянок за списком кадастрових номерів (т. 1 а.с.149). З копії листа №01-35/2218 від 16.09.2019, адресованого Решетилівському відділенню поліції Глобинського відділу поліції, вбачається, що для посадових осіб органів Національної поліції інформація з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб`єктом права чи за об`єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису. Порядок доступу до Державного реєстру прав затверджено постановою КМУ від 25.12.2015 №1127 (т. 1 а.с.150). В ході безпосереднього дослідження в судовому засіданні письмових доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження №12023175440000053, визначених у клопотанні представника позивача від 25.03.2024, судом встановлено наступне. Відповідно до копії розпорядження голови Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області № 217 від 16.04.2003 «Про дозвіл на проектування та переобладнання частини магазину « [INFO] » по [ADDRESS] », останнє стосується надання дозволу на проектування та переобладнання частини приміщення магазину по [ADDRESS] під комерційний банк «Надра» та надання дозволу на проектування та переобладнання частини торгового залу «Гастроному» [ADDRESS] під два окремі магазини. Дане розпорядження підписано головою районної державної адміністрації [PERSON] (арк.63, к/п № 12023175440000053). З копії висновку експерта № СЕ-19/117-21/10184-ПЧ від 29.09.2021 вбачається, що підписи від імені [PERSON] в Державному акті на право приватної власності на землю серії P1 № 551631від 18.06.2003 у рядку «Голова Решетилівської районної державної адміністрації [PERSON]» виконані не [PERSON] , а іншою особою (арк.113-133, к/п № 12023175440000053). Згідно з листом відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Національної поліції України № 364/115/104/16-2023 від 18.03.2023, встановлено що було повідомлено Решетилівську міську голову Оксану Дядюнову, про наявність у провадженні сектору дізнання відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Національної поліції України кримінального провадження № 12023170440000053 від 17.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом підробки документів та заволодінням правом на земельну ділянку із кадастровим номером 5324281600:00:003:0062 площею 2,0 га, експертна грошова оцінка земельної ділянки якої станом на 27.03.2019 становила 39000,00 грн. під час проведення досудового розслідування було встановлено, що [PERSON] , використовуючи підроблені документи, протиправно заволоділа правом на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 5324281600:00:003:0062), у зв`язку із чим протиправним шляхом із комунальної власності Решетилівської міської ради вибула земельна ділянка площею 2,0 га та була завдана шкода на вказану вище суму. Також, було запропоновано надати для залучення Решетилівської міської ради в якості потерпілої сторони по кримінальному провадженню відповідну заяву, довіреність на представлення інтересів Решетилівської міської ради під час досудового розслідування та судового розгляду (арк.208, к/п № 12023175440000053). З протоколу допиту підозрюваного від 01.02.2023 вбачається, що підозрювана [PERSON] , [INFO] , зазначала що у 2019 році на прохання [PERSON] погодилася оформити на себе земельну ділянку, в березні 2019 року поїхала з ним до нотаріуса, щоб підписати документи. Документи вона підписала не читаючи. До Решетилівської РДА у 2003 році з заявою про надання земельної ділянки площею 2,0 га не зверталася. Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1№ 55131 виданий 18.06.2003 Решетилівською районною державною адміністрацією, на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області не має і ніколи не мала. На території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області земельних ділянок ніколи не мала. Із [PERSON] не знайома. Про те, що [PERSON] , на підставі наданої нею довіреності, 25.03.2019 продав земельну ділянку із кадастровим номером 5324281600:00:003:0062 [PERSON] за 40000,00 грн не обізнана, вказані кошти не отримувала. Не заперечувала, що у нотаріуса підписувала довіреність, однак, зазначила, що не ознайомлювалася з її текстом (арк.259-260, к/п № 12023175440000053). В ході безпосереднього дослідження в судовому засіданні письмових доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження №12020170000000119, визначених у клопотанні представника відповідача [PERSON] - [PERSON] від 30.07.2024, з урахуванням знятих з розгляду та дослідження питань, перелік яких містився у клопотанні представника відповідача від 05.09.2024, судом встановлено наступне. Листом Решетилівського відділення поліції Глобинського відділу поліції №4306/115/106-219 від 10.09.2019, адресованого Решетилівській міській раді, вбачається, що у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №12019170310000076 від 08.03.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України надати інформаційні довідки про ряд власників земельних ділянок за списком кадастрових номерів (арк.133, том 1, к/п № 12020170000000119). Згідно листа №01-35/2218 від 16.09.2019, адресованого Решетилівському відділенню поліції Глобинського відділу поліції, вбачається, що для посадових осіб органів Національної поліції інформація з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб`єктом права чи за об`єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису. Порядок доступу до Державного реєстру прав затверджено постановою КМУ від 25.12.2015 №1127 (арк.135, том 1, к/п № 12020170000000119). Листом старшого слідчого СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП Полтавської області № 3108/115/106-2019 від 05.07.2019 до начальника Відділу у Решетилівському районі ГУ Держгеокадастру в Полтавській області зверталися з проханням надати належним чином завірені копії технічної документації із землеустрою на земельні ділянки із переліченими кадастровими номерами, серед яких відсутня земельна ділянка з кадастровим номером 5324281600:00:003:0062 (арк.97, том 1, к/п № 12020170000000119). Відповіддю №622/114-19 від 08.07.2019 начальника Відділу у Решетилівському районі ГУ Держгеокадастру в Полтавській області на лист слідчого СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП Полтавської області № 3108/115/106-2019 від 05.07.2019 зазначено, що доступ до документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду в порядку, визначеному КПК України (арк.98-99, том 1, к/п № 12020170000000119). Ухвалою слідчого судді Решетилівського районного суду Лизенко В.І. від 27.09.2019 по справі №546/599/19 задоволено клопотання начальника СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП Полтавської області про надання тимчасового доступу з можливістю вилучення Державних актів на право приватної власності за 2002-2003 роки, що знаходилися у володінні Відділу у Решетилівському районі ГУ Держгеокадастру в Полтавській області (арк.146, том 1, к/п № 12020170000000119). Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 30.09.2019, слідчий СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП Полтавської області капітан поліції Гудзенко В.І. по кримінальну провадженню № 12019170310000076 від 08.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у приміщенні Відділу у Решетилівському районі ГУ Держгеокадастру в Полтавській області тимчасово вилучив відповідно до ухвали слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області №1-кс/546/352/19 від 27.09.2019 перелічені в протоколі документи (арк.148, том 1, к/п № 12020170000000119). Згідно з листом Решетилівської районної ради Полтавської області від 16.05.2019 № 224/02-39 старшому слідчому СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП Полтавської області, повідомлено, що Решетилівська міська рада завжди налаштована на співпрацю з Національною поліцією і, у разі необхідності, може надати усі документи для ознайомлення, але районна рада не має технічної та фізичної можливості для надання копій документів відповідно до запитуваної інформації в такому об`ємі та у такому вигляді. На запит направлено частину копій договорів оренди майна спільної власності територіальних громад Решетилівського району (арк.69, том 1, к/п № 12020170000000119). Відповідно до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 06.04.2020 слідчого СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції Колотенка А.О., по кримінальному провадженню № 12020170000000119 від 25.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, вбачається, що на підставі внесених до Національної кадастрової системи України недостовірних відомостей було видано близько 100 підроблених держаних актів про право приватної власності на землю на території Решетилівського району, внаслідок чого з державної власності в приватну власність вибували земельні ділянки. Серед них, 44 земельних ділянки було надано у приватну власність з використанням підробних документів з підробними підписами голови Решетилівської РДА [PERSON] та начальника відділу земельних ресурсів в Решетилівському районі [PERSON]. Серед державних органів та їх посадових осіб, у яких слідство в рамках кримінальних проваджень витребувало інформацію і документи та до яких направляло запити, наявні: відділ у Решетилівському районі ГУ Держгеокадастру в Полтавській області, архівний відділ Решетилівської РДА, Решетилівська районна рада, державний реєстратор Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області (арк.8-16, том 1, к/п № 12020170000000119). Спір у справі виник із земельних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного і земельного законодавства. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України). Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України (постанова Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 367/8910/17, провадження № 61-9629св19). Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За приписами статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Частиною першою статті 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно). Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21). Отже, право власника на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним (частини перша-третя статті 388 ЦК України). Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними (постанова Верховного Суду від 02 березня 2023 року у справі № 569/1158/20). Відповідно до частин першої, другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Щодо тверджень представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про відсутність підстав звернення Решетилівської міської ради з вказаним позовом, як власника земельної ділянки, суд зазначає наступне. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю (ч. 1 ст. 83 ЗК України). Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЗК України, у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. Положеннями ч. 5 ст. 83 ЗК України визначено, що територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; в) прийняття спадщини або переходу в їхню власність земельних ділянок, визнаних судом відумерлою спадщиною; г) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відноси» від 28.04.2021 № 1423-IX, набрання чинності 27.05.2021, були внесені зміни до пунктом 24 Перехідних положень ЗК України, та викладений у наступні редакції, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Спірна земельна ділянка кадастровий номер 5324281600:00:003:0062, розташована за межами населених пунктів, відноситься до земель комунальної форми власності територіальних громад, а отже Решетилівська міська рада є належним позивачем по даній справі, тому твердження представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про відсутність підстав звернення Решетилівської міської ради з вказаним позовом, як власника земельної ділянки є безпідставними. Під час судового розгляду, судом достовірно встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 551631, виданий 18.06.2003 на ім`я [PERSON] , на підставі розпорядження Решетилівської районної державної адміністрації від 21.04.2003 № 217, на земельну ділянку площею 2,0 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, який підписи від імені [PERSON] у рядку «Голова Решетилівської районної державної адміністрації [PERSON]» виконані не [PERSON] , а іншою особою. Крім того, листом архівного відділу Полтавської районної військової адміністрації від 27.06.2023 № 07-02-Р/43 підтверджується, що розпорядження голови Решетилівської райдержадміністрації Полтавської області №217 від 21.04.2003, на підставі якого видавався Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 551631, не існує. Твердження представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , стосовно відсутності підтвердження, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 551631 підроблений, спростовуються наданими суду доказами. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] на підставі підробленого розпорядження голови Решетилівської райдержадміністрації Полтавської області № 217 від 21.04.2003, отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 551631 від 18.06.2003, тобто без правових на те підстав. Отже, [PERSON] набула у власність земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 у незаконний спосіб тобто у неї право власності на зазначену ділянку не виникло. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №2-3007/11 (в частині яка не була конкретизована постановою ВП ВС від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19) вказано, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Оскільки [PERSON] неправомірно без законних підстав набула у власність спірну земельну ділянку, то суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо визнання державного акту на право приватної власності на землю та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно від добросовісного набувача. Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Зазначена норма передбачає вичерпний перелік підстав, в разі наявності яких за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 216 ЦК України визначено правові наслідки недійсності правочину. Суд вважає, що оскільки укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки оспорюється не стороною даного правочину, а особою, яка не являється учасником його укладення, то відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України зазначений правочин за наявності доведення підстав для його недійсності, підлягає визнанню судом недійсним. Тобто даний правочин не можна вважати нікчемним за законом, оскільки його дійсність заперечується іншою особою, тому у даному випадку цей правочин є оспорюваним. Згідно із ч. 1 ст. 78 Земельний кодекс України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Суд акцентує увагу на тому, що фізична особа може розпоряджатися на власний розсуд лише майном, яке їй належить на законних підставах. Судом достовірно встановлено, що у [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 при укладанні договір купівлі-продажу від 28.03.2019 з [PERSON] , було відсутнє. Оскільки, під час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.03.2019 реєстраційний № 376 між [PERSON] та [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324281600:00:003:0062 у останньої було відсутнє, то позовні вимоги про визнання спірного договору купівлі-продажу земельної ділянки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, з огляду на викладені вище висновки суду, які ґрунтуються на достовірно встановлених у справі фактичних обставинах, позовні вимоги про витребування спірної земельної ділянки із чужого незаконного володіння [PERSON] є доведеними та підлягають задоволенню. Також, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам та забезпечити ефективне поновлення порушеного права. Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, інш. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У частинах другій і третій статті 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року в справі № 361/2965/15-а, від 09 листопада 2021 у справі № 542/1403/17). Близькі до змісту спірних правовідносин щодо ефективності обраного способу захисту висновки, висловлені ВС у постанові від 14.08.2024 у справі № 552/2489/22. Обсяг заявлених позивачем вимог, на думку суду, сприяє відновленню права користування, розпорядження та володіння земельною ділянкою у розумінні ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України. У зв`язку з чим, окрім витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, ефективним способом захисту є пред`явлення позовних вимог про визнання недійсним, як державного акту на право приватної власності на землю, так і визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного особою, яка у незаконний спосіб набула право власності на землю, оскільки від висновку про недійсність державного акту та договору купівлі-продажу залежить відповідь на питання про те, чи має Решетилівська міська рада Полтавської області право на захист за її позовом про витребування майна від кінцевого набувача. Аналогічний підхід в оцінці обрання належного способу захисту щодо обсягу пред`явлених вимог, які підлягають вирішенню, застосовано КЦС ВС у постанові від 09.05.2024 у справі № 509/1161/18. Підсумовуючи вищевикладені висновки, суд вважає, що позивачем обрано належний та ефективний спосіб захисту порушених прав шляхом пред`явлення, як вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, так і вимог про визнання недійсними державного акту на право приватної власності на землю та договору купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки саме у такий спосіб буде реалізовано відновлення у повному обсязі порушених прав позивача. Щодо тверджень представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , про сплив строк позовної давності зі зверненням за даним позовом, суд зазначає наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Велика Палата Верховного Суду вказує на поширення загальної позовної давності на віндикаційні позови держави та територіальних громад (в особі органів державної влади та місцевого самоврядування) (пп. 60-61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 серпня 2018 року у справі №362/44/17, провадження №14-183цс18; постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №907/50/16). Судом встановлено, що 26.03.2020 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12020170000000119, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 25.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (а.с.1, 3, т.1 к/п №12020170000000119). Із досліджених доказів, які містяться у кримінальному провадженні № 12020170000000119, та які просили дослідити учасники справи, судом встановлено, що у межах зазначеного кримінального провадження органом досудового розслідування вчинявся значний обсяг слідчих дій задля встановлення об`єктивних обставин, у тому числі й щодо вста.овлення обсягу предмету злочину. Запитувалася, витребувалася та вилучалася інформація щодо великого обсягу об`єктів земельних ділянок та документів, які їх стосуються. Разом з цим, документація щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером 5324281600:00:003:0062 була виділена у окреме кримінальне провадження, якому присвоєно № 12023170440000053. Так, судом встановлено, що 17.01.2023 прокурором Решетилівської окружної прокуратури В. Сошиним винесено постанову, якою з матеріалів досудового розслідування №12020170000000119 виділено матеріали досудового розслідування за фактом можливого заволодіння [PERSON] правом власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324281600:00:003:0062, площею 2,0 га, що знаходиться на території Полтавського (колишнього Решетилівського району) Полтавської області, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України згідно з переліком, який додається, та зареєструвати в ЄРДР за № 12023170440000053 (а.с. 7-8 к/п № 12023170440000053). Як встановлено судом, Решетилівська міська рада дізналась про своє порушене право під час проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження 12023170440000053, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 17.01.2023, а саме 18.01.2023, коли до Решетилівської міської ради надійшов лист від Відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, з якого позивач і дізнався про дане кримінальне провадження та обставини справи. 18.01.2023 Решетилівською міською радою подано заяву про залучення до провадження як потерпілого (т.1 а.с. 89-95). Вказані доводи позивача підтверджуються доданими до відзиву на позовну заяву копією листа ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області №364/115/104/16-2023 від 18.01.2023 та копію заяви №01-39/240 від 18.01.2023 про залучення Решетилівської міської ради до провадження в якості потерпілого (т. 1 а.с. 96,97). Решетилівська міська рада Полтавської області набула право на землі та земельні ділянки поза межами населених пунктів тільки 27.05.2021 (з моменту набрання чинності змін, внесених до Перехідних положень ЗК України, а саме доповнення пунктом 24 згідно із Законом № 1423-ІХ від 28.04.2021, який набрав чинності 27.05.2021), тобто на момент початку досудового розслідування по кримінальному провадженню №12020170000000119 від 25.03.2020, згідно норм земельного законодавства міська рада ще не була розпорядником спірної земельної ділянки, а отже не могла звертатися за захистом порушених прав та інтересів. Отже, суд приходить до висновку, що перебіг позовної давності в даному випадку розпочинається не з моменту початку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12020170000000119, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 25.03.2020, тобто більше трьох років з моменту звернення позивача до суду з даним позовом, як стверджує представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , а саме з моменту коли Решетилівська міська рада дізналась про своє порушене право розпорядження земельною ділянкою, яке набула 28.04.2021, а саме з моменту отримання листа ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області №364/115/104/16-2023 від 18.01.2023 під час проведення досудового розслідування в рамках виділеного кримінального провадження 12023170440000053, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 17.01.2023. Після отримання зазначеного листа Решетилівська міська рада Полтавської області одразу цього ж дня 18.01.2023 направила органу досудового розслідування заяву про визнання у якості потерпілого. Окрім того, суд акцентує увагу, що відповідно до п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. (Розділ доповнено пунктом 12 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020, який набув чинності з 02.04.2020). Постановою КМУ № 651 від 27.06.2023 карантин відмінено з 24:00 год 30 червня 2023 року. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції ЗУ№ 2120-IX від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії". У подальшому ЗУ № 3450-IX від 08.11.2023, який набув чинності 30.01.2024, п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, викладено у новій редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та триває до даного часу. Таким чином, положення статті 257 ЦК України, які визначають строки загальної позовної давності, починаючи з 02.04.2020 по 30.06.2023 є продовженими на підставі п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. При цьому, починаючи з 17.03.2022 зазначені строки є продовженими, а з 30.01.2024 зупиненими на підставі п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Тобто, на момент пред`явлення позову до суду - 29.06.2023, позивачем не було пропущено строку позовної давності, у зв`язку з чим доводи представника відповідача [PERSON] - адвоката Куліша С.М., не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим його клопотання про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку позовної давності звернення до суду не підлягає задоволенню. При вирішенні даного спору, суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Зазначений Висновок також акцентує увагу й на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Виходячи з викладеного суд надав правову оцінку виключно визначальним позиціям сторін у даній справі, а не абсолютно усім доводам. При цьому, суд вважає, що це не впливає на обґрунтованість даного судового рішення, а також не свідчить про неповноту дослідження судом обставин справи та доводів сторін. Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на викладені вище мотиви, та вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для відновлення порушених прав позивача, як власника спірної земельної ділянки. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду із даним позовом позивачем сплачено судовий збір за позовними вимогами у розмірі 8052,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1342,00 грн, що підтверджується квитанціями. Кошти зараховані до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 1, 27, та а.с. 1, 25 матеріалів заяви про забезпечення позову). Загалом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9394,00 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню на його користь з відповідачів порівну, тобто по 4697,00 грн з кожного в рівних частках. Вжиті по даній справі заходи забезпечення позову ухвалою суду від 08.02.2021, відповідно до положення частини 7 статті 158 ЦПК України, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі ст. ст. 3, 11, 15, 16, 215 ч. 3, 216, 316-319, 328, 387, 388, п.п.12,19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст. ст. 3, 83, 116, 152, п. 24 Перехідних положень ЗК України,

Outcome: approved