Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

04 квітня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/ 6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/ 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) , щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог наведено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2014 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти у розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу ( заробітку) на утримання дочки. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2019 року за позовом [PERSON] зменшено розмір стягуваних на користь позивачки аліментів до 1/6 частини усіх видів доходу ( заробітку) відповідача. На той час [PERSON] мотивував своє звернення до суду тим, що він має нову сім`ю та у них народилась дитина, в зв`язку з чим коштів, які він заробляє недостатньо для утримання родини, на підставі чого і було зменшено розмір стягуваних аліментів на спільну дитину сторін. [INFO] у позивача народилася друга дитина [PERSON] , позивач не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Їх спільній з відповідачем дитині [PERSON] встановлено інвалідність, що підтверджується копією посвідчення , виданого 30 листопада 2022 року. Дитина хворіє і це потребує більших витрат на її утримання, зокрема на постійні медичні огляди, консультації спеціалістів, лікування, спеціалізоване харчування тощо. Натомість відповідач, маючи достатню заробітну плату, жодної допомоги , крім аліментів, розмір яких є катастрофічно малим, на дитину не надає, не приймає участі у витратах на її лікування. Позивач зазначає, що за наведених вище підстав у неї змінилися сімейні та матеріальні обставини, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду про збільшення розміру стягуваних аліментів у відповідності до положень ст.ст. 141, 150. 182, 192 СК України. (а.с. 2-6) 18 травня 2023 року представник відповідача адвокат Богданова М.Г. представила до суду Відзив на позовну заяву, у якому просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Заперечення проти заявлених позивачкою позовних вимог обґрунтовувала тим, що на утриманні відповідача перебувають дружина, їх неповнолітня дитина, а також спільна з позивачкою дитина, при цьому він в повному обсязі сплачує на користь позивачки визначені судом аліменти, середній розмір яких на день подання відзиву становить 4800 грн. 00 коп. Відповідачу відомо, що його дитина має інвалідність, тому він вживає усіх заходів щодо участі у її лікуванні, забезпеченні всим необхідним, зокрема у 2021 році возив дитину на діагностику та лікування у м. Київ, і доказів іншого позивачем не надано. Позивач не надала доказів, що її новонароджена дитина перебуває на її повному утриманні, доказів народження дочки у шлюбі, як і перебування позивачки та новонародженої дитини на утриманні батька її теперішнього чоловіка. Крім того, дитині з інвалідністю призначено пенсію, на час подання позову вона в середньому становить 2790 грн. 90 коп. , а також у 2022 році позивач отримувала грошову допомогу ЮНІСЕФ. За таких обставин представник відповідача вважає, що позивачкою не доведено наявність підстав для збільшення розміру аліментів, визначених ст. 192 СК України, якими є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. (а.с. 39-40) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Гармаш Т.І. від 06 квітня 2023 року позов прийнято до провадження суду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 31-32) 24 листопада 2023 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями в зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку, головуючим у справі визначено суддю Мельничика Ю.С. (а.с. 82-83) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Мельничика Ю.С. від 01 грудня 2023 року справу призначено до судового розгляду. (а.с. 84) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 липня 2024 року задоволено заяву судді Мельничика Ю.С. про самовідвід від розгляду даної справи. (а.с. 128) Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 липня 2024 року головуючим суддею визначено суддю Волошину Н.Л.(а.с. 129) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошиної Н.Л. від 22 липня 2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів прийнято до провадження, справу призначено до судового розгляду. (а.с. 130-131) Позивач та її представник адвокат Філоненко О.В. в судове засідання на розгляд справи по суті не з`явились, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. (а.с. 126) Відповідач та його представник адвокат Богданова М.Г. в судове засідання на розгляд справи по суті не з`явились, в матеріалах справи наявна заява відповідача про розгляд справи без їх участі, підтримують позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. (а.с. 120) Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13) Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с. 10) Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року ( справа ЄУН 401/5333/14-ц) ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2014 року і до повноліття дитини. (а.с. 14-15) Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2019 року ( справа ЄУН 401/2264/18 ) зменшено розмір стягуваних на користь позивачки аліментів до 1/6 частини усіх видів доходу ( заробітку ) відповідача, в зв`язку зі зміною матеріального стану [PERSON] , який одружився і в цьому шлюбі народилась дитина. (а.с.16-19) [INFO] у [PERSON] народилась дитина [PERSON] , батьком якої є [PERSON] . (а.с. 20) Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого № 6932 , [PERSON] знаходилась на лікуванні у педіатричному відділенні Обласної клінічної дитячої лікарні Кіровоградської обласної ради з 19 по 23 вересня 2022 року, після проведеного лікування їй рекомендовано «Д» нагляд сімейного лікаря, педіатра, ендокринолога, кардіолога, генетика, гінеколога за місцем проживання; раціональне харчування; медикаментозна терапія довготривало; контроль гормонів.(а.с. 22-23) Згідно медичного висновку № 2/1274/17 від 29 вересня 2022 року [PERSON] , [INFO] , є дитиною інвалідом. (а.с. 24) Згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого УСЗН Світловодської міської ради 30 листопада 2022 року, [PERSON] , 2009 року народження, є дитиною з інвалідністю і їй з 29 вересня 2022 року по 31 січня 2027 року призначено державну соціальну допомогу у сумі 2790 грн. 90 коп. (а.с. 21) З довідки №4 від 02 червня 2023 року , виданої т.в.о. начальника Державного пожежно рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайний ситуацій у Кіровоградській області Олексієм Колісником вбачається, що [PERSON] постійно працює на посаді старшого пожежного рятувальника 17 ДПРЧ 2 державного пожежно рятувального загону Головного Управління ДСНС у Кіровоградській області та згідно ВП від 19 лютого 2015 року з його грошового забезпечення утримуються аліменти на користь [PERSON] . В довідці наведено розмір нарахованої відповідачеві заробітної плати за період з квітня 2022 року по травень 2023 року, а також суми утриманих аліментів, при чому судом встановлено, що розмір заробітної плати відповідача суттєво збільшився ( в 2022 році середній заробіток відповідача складав 16618 грн. 69 коп.; в 2023 році середній заробіток склав 29979 грн. 48 коп.) Загалом за вказаний період відповідачеві було нараховано заробітну плату у розмірі 299465 грн. 62 коп., з яких відраховано аліменти у загальному розмірі 52915 грн. 90 коп. (а.с. 70) Вирішуючи позов по суті, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої\~статті 16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи ця зміна впливає на потребу збільшення розміру аліментів . При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності передбачених законом підстав може вирішити питання щодо збільшення розміру стягуваних аліментів. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач посилалася на те, що у неї змінилися сімейні та матеріальні обставини з огляду на те, що вона у 2021 році народила другу дитину та здійснює за нею догляд до досягнення трьох років , через що не працює; їх спільній з відповідачем дитині в 2022 році встановлено інвалідність, за станом здоров`я дитина потребує підвищених витрат на її лікування, харчування та утримання; доходи відповідача збільшились. Наведені обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду належними та допустимими доказами, які були предметом дослідження судом. За таких обставин суд приходить до переконливого висновку, що позивачем доведено суду наявність достатніх підстав , передбачених ст. 192 СК , які дають суду можливість зробити висновок про обґрунтованість позовних вимог та необхідність збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів з 1/ 6 до 1/ 4 частини від його заробітку. Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. Визначення аліментів саме у такому розмірі суд вважає належним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, батьками якої є сторони, її матеріального забезпечення та необхідного лікування. На переконання суду такий розмір аліментів буде справедливим, об`єктивним та не становитиме надмірного тягаря для платника аліментів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Позивач згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в силу дії даної норми, проте при зверненні до суду помилково його сплатила, в зв`язку з чим вона має право на його повернення у відповідності до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182 (зі\~змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 8 грудня 2021 року № 647, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 року за № 1674/37296).\~ Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: approved