Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Філіпського О.С. звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис № 27088 про стягнення заборгованості в сумі 36556,30 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Управління Активами». На підставі виконавчого напису, 07.07.2022 державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тоцькою І.О. було відкрито виконавче провадження № 68665651, під час здійснення якого постановою від 23.08.2022 було накладено арешт на грошові кошти на рахунках позивача. Постановою державного виконавця Тоцької І.О. від 20.09.2022 було зупинено вчинення виконавчих дій у зв`язку із внесенням Запорізької міської територіальної громади до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Постановою заступника начальника відділу Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Федорової Я.М. від 11.05.2023 було передано виконавчий документ правонаступнику органу державної виконавчої служби - Центральному відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Постановою старшого державного виконавця Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ляшенка Д.Д. від 12.05.2023 було прийняте виконавче провадження № 68665651. Постановою старшого державного виконавця Ляшенка Д.Д. від 06.03.2024 було поновлено виконавче провадження у зв`язку з виключенням Запорізької міської територіальної громади з переліку територій, на яких ведуться активні бойові дії. Із зазначеним виконавчим написом позивач не згоден та вважає, що є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. Як вбачається з виконавчого напису, його вчинено навіть не на кредитному договорі, а на виписці з рахунка позивача, яка, в свою чергу, складена в простій письмовій формі. Виписка містить посилання на кредитний договір від 15.08.2013, який до виконавчого напису не підшитий, а у позивача відсутній. Жодних кредитів у ТОВ «ФК Управління активами» позивач не отримував. Виконавчий напис містить посилання на договір факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021, однак до виконавчого напису не долучено цей договір факторингу, а позивачу його зміст невідомий через те, що позивачу не було вручено повідомлення про відступлення права вимоги, а також не було надано доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Позивач не узгоджував з банком такі істотні умови кредитного договору, як відсоткова ставка, порядок нарахування та сплати відсотків. Посилаючись на викладені обставини, просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 27088 від 22.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» заборгованості в сумі 36556,30 грн.. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді від 18.03.2024 задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою суду від 18.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про врегулювання спору за участю судді. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу та третім особам копія ухвали про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками були направлені поштою. 24.04.2024 від представника відповідача ТОВ «ФК «Управління активами» Кожем`яченко Ю.М. надійшла заява про визнання позовних вимог, у якій представник ТОВ «ФК «Управління активами» просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача 50% судового збору (а.с.62). Крім того, 24.04.2024 від представника відповідача ТОВ «ФК «Управління активами» Кожем`яченко Ю.М. до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Клопотання мотивовано тим, що витрати, які поніс позивач не є співмірними із значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не є складною та відноситься до малозначних справ. Посилаючись на викладені обставини, просить зменшити витрати на правову допомогу з 20\~000 грн. до 3000 грн. Треті особи пояснень не подали. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Судом встановлено, що 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського\~ нотаріального\~округу Солонець\~Т.М. вчинено виконавчий напис № 27088 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління активами», якому АТ КБ «Приват Банк» на підставі Договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 16.10.2021 відступлено право вимоги за кредитним договором № SAMDN51000102740263 від 15.08.2013, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , за період з 25.10.2021 по 22.12.2021 включно в розмірі: 23979,38 грн заборгованість за тілом кредиту; 12526,92 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису, загальна сума 36556,30 грн. (а.с.15). На підставі заяви про примусове виконання рішення ТОВ «ФК Управління Активами» 07.07.2022 державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 68665651 з примусового виконання виконавчого напису № 27088, вчиненого 22.12.2021 приватним нотаріусом КМНО Солонець Т.М. (а.с.16-18). Під час здійснення виконавчого провадження № 68665651, державним виконавцем 23.08.2022 винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] (а.с.19). 20.09.2022 постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі ВП № 68665651 зупинено (а.с.20). Згідно з постановою заступника начальника відділу Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі від 11.05.2023 про передачу виконавчого провадження, ВП № 68665651 передано до Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.21). ВП № 68665651 прийнято Центральним ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що свідчить постанова старшого державного виконавця Центрального ВДВС у місті Запоріжжі від 12.05.2023 та 06.03.2024 старшим державним виконавцем поновлено вчинення виконавчих дій (а.с.22,23). Згідно з відповіддю на запит № 194700177 від 06.03.2024, [PERSON] отримує дохід у ВЧ [NUMBER] (а.с.24). Старшим державним виконавцем направлено запит щодо наявності та\\або стану рахунків/електронних гаманців [PERSON] (а.с.25). [PERSON] перебуває на військовій службі у ВЧ [NUMBER] [ADDRESS] з 03.10.2023, що підтверджується довідкою ВЧ [NUMBER] від 23.01.2024 (а.с.37). Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Судом встановлено, що виконавчий напис, виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, як зазначено у виконавчому написі. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 22.12.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. У разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 09.11.2017 була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, крім того визнано позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. При цьому суд керується правовими висновками Верховного Суду з цього питання, викладеними в постановах від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20, від 08.09.2021 у справі № 206/2212/18, від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18, від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Філіпським Олександром Сергійовичем. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду, зокрема, договір про надання правничої допомоги від 01.02.2024, згідно якого адвокат Філіпський О.С. зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати [PERSON] правову допомогу, а саме: вивчення документів та надання консультації з питань захисту прав клієнта, порушених внаслідок вчинення виконавчого напису № 27088 від 22.12.2021; складання позовної заяви та її подання до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя; складання заяви про забезпечення позову від імені клієнта шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису; представництво інтересів клієнта в суді, а також складання заяв з процесуальних питань у вищевказаній цивільній справі (п.2). Гонорар підлягає сплаті клієнтом у наступному розмірі: вивчення документів та надання консультації з питань захисту прав клієнта, порушених внаслідок вчинення виконавчого напису № 27088 від 22.12.2021- 1500 грн.; складання позовної заяви та її подання до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя 9000 грн.; складання заяви про забезпечення позову від імені клієнта шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису 2500 грн.; представництво інтересів клієнта в суді (що включає в себе ознайомлення з матеріалами справи, а в разі розгляду справи з повідомленням учасників справи участь в судових засіданнях), а також складання заяв з процесуальних питань у вищевказаній цивільній справі- 7000 грн. (п.7). Згідно з п.8 договору загальний розмір гонорару за надання правничої допомоги становить 20\~000 грн. Крім того позивачем надано ордер на надання правової допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та акт здачі-прийняття наданих послуг від 03.05.2024 за договором про надання правничої допомоги від 01.02.2024. Згідно з актом здачі-прийняття наданих послуг від 03.05.2024 вартість послуг адвоката Філіпського О.С., наданих [PERSON] склала 20000 грн.. У вартість входить надання наступних послуг: вивчення документів та надання консультації з питань захисту прав клієнта, порушених внаслідок вчинення виконавчого напису № 27088 від 22.12.2021- 1500 грн.; складання позовної заяви та її подання до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя 9000 грн.; складання заяви про забезпечення позову від імені клієнта шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису 2500 грн.; представництво інтересів клієнта в суді (що включає в себе ознайомлення з матеріалами справи, а в разі розгляду справи з повідомленням учасників справи участь в судових засіданнях), а також складання заяв з процесуальних питань у вищевказаній цивільній справі- 7000 грн. Судом встановлено, що згідно наданого акту здачі-прийняття наданих послуг від 03.05.2024, вартість послуг щодо представництва інтересів клієнта в суді (що включає в себе ознайомлення з матеріалами справи, а в разі розгляду справи з повідомленням учасників справи участь в судових засіданнях), а також складання заяв з процесуальних питань у вищевказаній цивільній справі- 7000 грн. Між тим, розгляд справи за позовом [PERSON] до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~управління активами»,\~треті особи:\~Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Солонець Тамара\~Миколаївна,\~Центральний відділ\~державної виконавчої\~служби у\~місті Запоріжжі\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса),\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Таким чином, надання послуг щодо участі адвоката в судових засіданнях не здійснювалось. Суд має оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката (правничу допомогу), якщо,

Outcome: approved