Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30.03.2017 приватним нотаріусом Завалієвим А.А., про стягнення з [PERSON] \~ на користь АТ «КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №DNP0АЕ00000419 від 18.06.2007 у сумі 2897367 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у жовтні 2023 року через сайт Державної виконавчої служби йому стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження ВП № 58480946\~ з виконання виконавчого напису від 30.03.2017, вчиненого приватним нотаріусом Завалієвим А.А. за заявою АТ «КБ «Приватбанк». Зазначив, що у 2013 році у провадженні суду перебувала цивільна справа про стягнення з позивача на користь АТ «КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №DNP0АЕ00000419 від 18.06.2007 (№202/23784/13-ц), у якій після постановлення ухвали про витребування оригіналу укладеного кредитного договору, позивачем АТ «КБ «Приватбанк» було подано заяву про залишення позову без розгляду. Банк повторно звертався з аналогічним позовом (справа 183/6575/15), у якій після задоволення клопотання про витребування оригіналу договору представник банку не виконав вимоги ухвали суду та не з`являвся у судові засідання, тому позов було залишено без розгляду. Тому позивач вважає, що банк у позасудовий спосіб подав нотаріусу непідтверджену інформацію про начебто наявність боргу. Крім того, зі змісту виконавчого напису не вбачається, що нотаріус здійснював на адресу боржника надсилання вимоги про погашення заборгованості та отримав доказ про її вручення. Нотаріус не звернув увагу на те, що сплили строки пред`явлення вимоги кредитора до боржника тривалістю у три роки. Також вважає, що стягувач пред`явив до виконання виконавчий напис після спливу строку пред`явлення до виконання. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2023 відкрито провадження, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.02.2024 витребувано у приватного нотаріуса Завалієва А.А. належним чином завірену копію матеріалів нотаріальної справи, в межах якої вчинено спірний виконавчий напис. 05.03.2024 від приватного нотаріуса надійшла відповідь про неможливість подати зазначені докази у зв`язку зі знищенням матеріалів через сплив терміну їх зберігання. Ухвалою суду від 18.03.2024 витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів, поданих приватному нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису та копій матеріалів кредитної справи за кредитним договором №DNP0АЕ00000419 від 18.06.2007. Згідно з повідомленнями про вручення поштових відправлень, ухвалу суду про витребування доказів отримано банком 10.04.2024(а.с.45), повторно отримано 07.05.2024 (а.с.52), а також втретє 01.07.2024 (а.с.59), проте ухвала суду залишилася не виконаною відповідачем, причини невиконання ухвали суду відповідач не повідомив, а тому суд вважає, що витребувані докази не подано без поважних причин, що має наслідком застосування наслідків, передбачених ч. 10 ст. 84 ЦПК України. Ухвалою суду від 21.08.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву у якій просить розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток до електронного кабінету користувача підсистеми «Електронний суд», причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. подав заяву про розгляд справи без його участі. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 30 березня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинений виконавчий напис, реєстровий номер №1985, яким ситягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №DNP0АЕ00000419 від 18.06.2007, укладеного між [PERSON] \~ та ЗАТ «КБ «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», на загальну суму 2897367,63 грн. (а.с.8). На підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 03.08.2017 відкрито виконавче провадження №54425913 (а.с.7). Відповідно\~ ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від\~ 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Копію кредитного договору, на підставі якого вчинено спірний виконавчий напис суду не надано, при цьому за клопотанням позивача судом вживалися заходи з метою отримання цього документа. Як встановлено у ч.10 ст.84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.. Позивач у позові посилався на вчинення виконавчого напису з пропуском строку пред`явлення вимоги до боржника, а також на те, що боржнику не було направлено повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. З метою підтвердження або спростування зазначених доводів, відповідні документи було витребувано як у приватного виконавця, який повідомив про неможливість їх подання, так і у відповідача АТ «КБ «Приватбанк», яке не виконало вимоги ухвали суду про витребування доказів без поважних причин. З огляду на положення ч.10 ст.84 ЦПК України та процесуальну поведінку відповідача, який ухилився від подання витребуваних судом доказів, суд вважає можливим визнати обставини, для з`ясування яких витребовувався доказ, а саме: вчинення виконавчого напису за межами строку пред`явлення вимоги до боржника; не направлення боржнику повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17 Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України "Про нотаріат". Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що встановлена законом процедура стягнення боргу за договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Стосовно доводів позивача про вчинення виконавчого напису після спливу строку пред`явлення вимоги кредитора до боржника, суд зазначає таке. Відповідно до п.3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012\~ № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У матеріалах справи відсутній кредитний договір, на підставі якого вчинено спірний виконавчий напис. Відтак, суд позбавлений можливості встановити коли у стягувача виникло право вимоги та чи не сплило три роки з дня виникнення такої вимоги станом на момент звернення до нотаріуса. Разом з тим, враховуючи що такі відомості наявні саме у відповідача, який ухиляється від подання витребуваних судом доказів, суд вважає доведеною та встановленою обставину, на яку посилається позивач у позові вчинення виконавчого напису після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статей 77,78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідач не скористався своїм правом на подання доказів, а також клопотань про їх витребування. З огляду на відсутність доказів направлення вимоги про усунення порушень та отримання позичальником [PERSON] такої вимоги; відсутність доказів вчинення виконавчого напису до спливу трьох років з дня виникнення права вимоги, суд приходить до висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved