Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Представник заявниці - адвокат Шевченко О.А., який діє на підставі ордеру серії ВТ №1045985 від 06.03.2024р., - звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спільно проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, та вели спільне господарство в період часу з 19.09.2020р. до 24.02.2022р. В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що заявниця та [PERSON] проживали однією сім`єю та вели спільне господарство за своїм постійним місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] та з 18.05.2022р. уважається таким, що був захопленим у полон на МК «Азовсталь». З метою виплати грошового забезпечення, як цивільній дружині військовослужбовця, який перебуває в полоні, заявниця звернулась до військової частини [NUMBER] з відповідною заявою. Листом від 18.12.2023р. військова частина відмовила заявниці у виплаті грошового забезпечення, посилаючись на те, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка не є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, а тому відсутні правові підстави для виплати заявниці відповідного грошового забезпечення. Натомість, оскільки проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною підставою для виникнення в них деяких прав та обов`язків, а підтвердження відповідного факту неможливе в позасудовому порядку, то заявниця змушена звернутись до суду для отримання судового рішення про підтвердження такого факту. 13.03.2024 судом відкрито провадження у справі. 20.05.2024 судом постановлено усну ухвалу, якою до участі в справі в якості заінтересованих осіб залучено батьків [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] 22.07.2024 судом постановлено ухвалу, якою суд залучив до участі у справі в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України. 14.08.2024 судом постановлено усну ухвалу, якою виключено зі складу учасників справи Міністерство оборони України та залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Міністерство внутрішніх справ України. Представники заінтересованих осіб, а також заінтересовані особи - [PERSON] , [PERSON] не з`явились в судове засідання та не повідомили про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника військової частини [NUMBER] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника військової частини. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у заяві. Представник заявника - адвокат Шевченко О.А. - в судовому засіданні також підтримав вимоги заявниці та наполягав на їх задоволенні. Пояснив, що фактичною підставою для відмови військової частини у виплаті заявниці відповідного грошового забезпечення послугував факт відсутності документального підтвердження того, що між заявницею та військовополоненим [PERSON] наявні фактичні подружні відносини, внаслідок яких вони мають взаємні права та обов`язки членів сім`ї. Зазначив, що факт поживання однією сім`єю заявниці та [PERSON] підтверджується наданими суду доказами, а також тим, що саме заявниці направлялось повідомлення про взяття в полон [PERSON] , що свідчить про те, що вона вважається цивільною дружиною останнього. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши та оцінивши усі наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини справи. Відповідно до відомостей паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання з 12.03.2012р. за адресою: [ADDRESS] /а.с. 8-9/. Згідно довідки внутрішньо-переміщеної особи від 11.04.2022р. заявниця фактично проживає у м. Черкаси /а.с. 10/. Військова частина [NUMBER] Національної гвардії України своїм листом від 08.07.2023р. повідомила заявницю про те, що з 18.05.2022р. старший солдат [PERSON] уважається таким, що був захоплений у полон на МК «Азовсталь», а не здався добровільно /а.с. 11/. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань в провадженні Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022170500000674 від 28.05.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, за обставинами захоплення у полон військовослужбовців ОЗСП «Азов» в/ч [NUMBER] серед яких, зокрема, є старший солдат [PERSON] /а.с. 11-12/. За заявою заявниці в ЄДРДР було зареєстроване кримінальне провадження №12022250310001871 від 23.08.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставинами втрати заявницею з 18.05.2022р. зв`язку з цивільним чоловіком [PERSON] , військовослужбовцем ЗСУ в/ч [NUMBER] , який перебував в м. Маріуполь Донецької області /а.с. 12/. [PERSON] та [PERSON] склали нотаріальну посвідчену заяву від 17.11.2023р., якою засвідчують той факт, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство за своїм постійним місцем проживання за адресою: [ADDRESS] /а.с. 13/. Аналогічну за змістом нотаріально посвідчену заяву 03.11.2023р. склала і [PERSON] /а.с. 13 з.б./. Факт перебування [PERSON] з 18.05.2022р. у полоні підтверджується відповідним наказом командира в/ч [NUMBER] від 18.05.2022р. та листом ДП «Український національний центр розбудови миру» від 09.12.2022р. /а.с. 14/. 14.12.2023р. заявниця звернулась до в/ч [NUMBER] Національної гвардії України з заявою про виплату грошового забезпечення [PERSON] , що передбачено ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проте листом в/ч [NUMBER] від 18.12.2023р. заявницю було повідомлено про відмову у виплаті грошового забезпечення військовослужбовця у зв`язку з відсутністю правових підстав для задоволення її вимог та роз`яснено, що факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується відповідним рішенням суду /а.с. 17-19/. Згідно наявної у Єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформації, [PERSON] народився [INFO] і на теперішній час не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не має дітей. Батьками [PERSON] є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 38, 39, 50/. Відповідно до наявної в матеріалах особової справи військовослужбовця в/ч [NUMBER] старшого солдата [PERSON] інформації, останній неодружений, а його батьками є [PERSON] (відомості відсутні) та [PERSON] , 1976р.н. /а.с. 66-67/. Заявниця стверджує, що характер стосунків між нею та [PERSON] за своїм змістом відповідав подружнім, оскільки в період часу з 19.09.2020р. до 24.02.2022р. вони проживали разом однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, та вели спільне господарство. На підтвердження відповідних доводів судом додатково досліджено надані заявницею скріншоти переписки у месенджері viber з абонентом « [PERSON] » та спільні фотозображення заявниці з чоловіком /а.с. 16-17/. Оскільки законом не передбачено окремого порядку щодо документального підтвердження факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, то встановлення такого факту можливе лише у судовому порядку, а тому заявниця звернулась до суду з даною заявою. Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ст.ст. 293, 315 ЦПК суд може установити будь-який факт, що має юридичне значення для фізичної особи, від якого залежить подальший розвиток цивільних правовідносин, у яких така особа є учасником. Натомість особливістю справ окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, є та обставина, що суд може визнати існування лише тих певних фактичних обставин дійсності, які породжують настання наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення суб`єктивних цивільних прав, юридичних обов`язків, а також цивільних правовідносин в цілому, тобто юридичні факти можуть бути встановлені судом лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що встановлення факту проживання заявниці з полоненим військовослужбовцем [PERSON] однією сім`єю необхідне їй з метою підтвердження наявності в неї права на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, захопленого у полон. Надаючи оцінку доводам заявниці в контексті встановлених обставин спірних правовідносин та підстав звернення заявниці суд виходить з наступного. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей регулюються Законом України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011). Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону №2011 за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016р. №884 (далі - Порядок). Пунктом 7 Порядку передбачено, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання. Аналіз змісту положень ч. 6 ст. 9 Закону №2011 свідчить, що до складу осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення, що підлягає виплаті військовослужбовцю, який захоплений у полон, в першу чергу відноситься дружина (чоловік) такого військовослужбовця. У разі відсутності у військовослужбовця дружини (чоловіка), то відповідне право переходить до наступної категорії осіб: 1) повнолітні діти, які проживають разом з нею (ним); 2) законні представники (опікуни, піклувальники) чи усиновлювачі неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку); 3) особи, які перебувають на утриманні військовослужбовців; 4) батьки військовослужбовців, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Отже слід виснувати, що ч. 6 ст. 9 Закону №2011 містить вичерпний перелік осіб, які пов`язані сімейним зв`язком з військовослужбовцем, який перебуває у полоні, і які у зв`язку з цим мають право на отримання грошового забезпечення такого військовослужбовця на період до дня його звільнення з полону. Статтею 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно з ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Системний аналіз змісту положень СК України свідчить, що законом імперативно визначено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не наділяє їх правами та обов`язками подружжя (дружина/чоловік) по відношенню один до одного, окрім випадків прямо передбачених законом, внаслідок яких у таких осіб виникають взаємні права та обов`язки, які притаманні подружжю (ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 91, ч. 4, 5 ст. 211, ст. 260 СК України). За таких обставин слід виснувати, що жінка, яка проживає однією сім`єю з чоловіком без шлюбу, відноситься до членів сім`ї такого чоловіка, внаслідок чого набуває прав та обов`язків члена сім`ї, проте відповідні права та обов`язки не тотожні тим, які має дружина, тобто жінка, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з чоловіком. Конституційний Суд у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» зазначив, що «під членом сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони за змістом пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої та п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» треба розуміти особу, що перебуває з суб`єктом права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони; веденням з ним спільного господарства. Такі ознаки (вимоги) застосовуються диференційовано при конкретному визначенні членів сім`ї, які мають право на названі пільги. В контексті обставин спірних правовідносин слід звернути увагу, що положення п. 6 ст. 9 Закону №2011 передбачають конкретно визначений перелік тих членів сім`ї та родичів полоненого військовослужбовця, які мають право отримати належне йому грошове забезпечення. Натомість в такому переліку відсутні такі члени сім`ї, як «жінка (чоловік), з якою (з яким) полонений військовослужбовець проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу». Таким чином, твердження заявниці про існування юридичного факту (проживання однією сім`єю заявниці та [PERSON] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу) в аспекті правового зв`язку такого факту з правом, передбаченим ч. 6 ст. 9 Закону №2011, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, оскільки визнання такого факту судом не має наслідком підтвердження наявності у заявниці права на отримання грошового забезпечення полоненого військовослужбовця [PERSON] . Що стосується оцінки інших доводів заявниці, то враховуючи зміст її вимог та обставин спірних правовідносин, які мають значення для правильного вирішення справи за даною заявою і встановлені судом поза розумним сумнівом, суд не вбачає доцільним надання оцінки таким доводам та доказам на підтвердження відповідних обставин, оскільки такі доводи не впливають на правильність висновків суду. В цьому контексті суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про необґрунтованість мети встановлення факту, який є предметом судового розгляду по даній справі, та відсутність юридичних наслідків для заявниці внаслідок визнання такого факту судом, то вимоги заявниці є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed