Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

15.07.2024 представник позивача адвокат Королюк О.В. звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах [PERSON] з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.01.2018 присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки сторін [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З часу винесення вказаного рішення потреби дитини сторін значно виросли, зокрема, дитина потребує вартісного лікування, додаткових витрат на інтелектуальний розвиток, у зв`язку з чим, позивач придбала для навчання ноутбук, оплачує додаткові заняття та витрачає кошти на оздоровлення. Крім того, матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати мінімальний розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від його доходу, оскільки відповідач працевлаштований, отримує окрім заробітної плати пенсію, має у власності кілька об`єктів нерухомості. За таких обставин представник позивача просить збільшити розмір стягнення аліментів на утримання дитини сторін з 1/6 частки на 1/4 частину зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати винесення рішення й до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 17.07.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та надано строк для подання відзиву. Позивач та її представник, належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.01.2018 у цивільній справі № 138/2042/17 з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , уродженця с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області та жителя с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , присуджено до стягнення аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час дитина [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, а відтак аліменти з [PERSON] стягуються на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20). При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, частиною 2 статті 182 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, представник позивача обґрунтовуючи позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів посилається на те, що матеріальне становище позивача змінилось у зв`язку з тим, що вона змушена нести більші витрати на утримання дитини у зв`язку з необхідністю оплати вартісного лікування та на забезпечення навчального процесу. На підтвердження значних витрат на утримання дитини представником позивача надано копії квитанцій на придбання технічних пристроїв, необхідних для забезпечення належного навчального процесу на суму 83268,00 грн., а також копію рахунку на оплату послуг ПП «Стоматологічний центр Гіппократ», де дитині надавались послуги з лікування зубів на суму 30731,00 грн. Крім того, представник позивача зазначила, що з часу присудження стягнення аліментів з відповідача за рішення суду від 11.01.2018, матеріальний стан відповідача змінився. Зокрема, відповідач працевлаштований, окрім заробітної плати отримує також пенсію. Має у власності кілька об`єктів нерухомості, що підтверджується декларацію про майновий стан відповідача за 2023 рік. Так із змісту вказаної декларації вбачається наступне: відповідач працює на посаді начальника відділення поліції № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області; згідно розділу 3 декларації відповідач набув наступне нерухоме майно - 15.04.2020 земельну ділянку площею 600 кв.м., 11.11.2020 земельну ділянку площею 24 кв.м.; згідно розділу 6 декларації 27.05.2023 відповідач набув у власність автомобіль марки NISSAN KUBISTAR 2004 року випуску вартістю 79194 грн.; згідно розділу 11 декларації розмір доходу відповідача за 2023 рік складає 690389 грн. заробітної плати та 83239 грн. іншого доходу що в сукупності складає 773 628 грн. річного доходу (64 469 грн. в місяць). Отже, вирішуючи даний спір, судом встановлено наявність підстав для збільшення розміру аліментів. Зокрема, встановлена рішенням суду від 11.01.2018 сума аліментів є недостатньою для розвитку дитини та задоволення її мінімальних потреб. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2024 році порівняно з 2018 роком, зростання цін, що має наслідком зростання витрат на харчування, розвиток та утримання дитини сторін, свідчить про те, що попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам на даний час не відповідає. Також судом встановлено покращення матеріального та майнового стану відповідача порівняно з 2018 роком. При цьому суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). Крім того відповідач не скористався правом подати заперечення та обґрунтування своєї позиції щодо заявлених вимог, відсутні будь-які підтверджуючі дані, які б свідчили про його неможливість утримувати доньку та сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від його заробітку доходу. На думку суду, такий розмір аліментів є таким, що необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини та забезпечить рівність прав як позивача, так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Таким чином,\~з огляду\~на викладене\~вище,\~зважаючи на збільшення витрат на утримання дитини сторін, що впливає на майновий стан позивача, наявність доказів покращення майнового та матеріального стану відповідача, відсутність доказів неможливості відповідача сплачувати аліменти у вказаному розмірі, а також на рівний обов`язок батьків утримувати дітей, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, а вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved