Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

У травні 2024 року Позивач через свого представника звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на її користь заборгованість за ненадані медичні послуги у загальному розмірі 98 750,53 грн., з яких: за договором № 466В/10/2021 в розмірі 13 874 грн. 00 коп., за договором № 256П/11/2021 в розмірі 63 514 грн. 00 коп., 3 % річних - 4 783,21 грн., інфляційне нарахування - 16 579,32 грн., а також судовий збір і витрати на правничу допомогу. Позов обґрунтований тим, що 23 жовтня 2021 року між Сторонами укладений Договір № 466В/10/2021 Про надання медичної допомоги (спостереження вагітності), (пакет «Базовий» + з 6 тижнів - до пологів, одноплідна вагітність), відповідно до умов якого Відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати Позивачу медичну допомогу, яка полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги. Вартість медичної допомоги відповідно до п. 5.2 Договору, складає 39 214,00 грн., та сплачена Позивачем у повному обсязі. Відповідач частково надав Позивачу послуги, сума неотриманих послуг складає 13 874,00 грн. Крім того, 02 листопада 2021 року між Сторонами укладений Попередній договір № 256П/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт», відповідно до умов якого сторони зобов`язались укласти в період з 22 до 32 тижня вагітності Позивача укласти Договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, пакет «Комфорт», на умовах якого Відповідач (медичний заклад) мав надати Позивачу медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів Позивача на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги. Вартість медичної допомоги відповідно до п. 1.4 Попереднього договору, складає 63 514,00 грн., та сплачена Позивачем на підставі рахунку-фактури в повному обсязі. Проте, у зв`язку з військовою агресією проти України Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, послуг у повному не надав, основний договір сторони не уклали, на офіційному сайті Відповідача розміщено оголошення про зупинення роботи. У квітні 2022 р. Позивач на електронну пошту Відповідача направила заяву про розірвання договору і повернення сплачених коштів, однак Відповідач гроші не повернув. Тому, Позивач просить стягнути сплачені кошти з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат. Ухвалою суду від 27.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. 13.06.2024 року до суду надійшов відзив на позов, у якому Відповідач позов не визнав, зазначив, що визнає факт укладення вказаних у позові договорів, та сплату позивачкою всіх зазначених сум. Відповідно до умов Договору № 466В/10/2021, фактично Позивачу надано медичних послуг на суму 23540,00 грн., сума невикористаних послуг - 13784,00 грн. Також, зі сплаченої Позивачем суми також оплачено страховий платіж в сумі 1800,00 грн. по укладеному договору добровільного страхування. Попередній договір припинився, оскільки основний договір сторони не уклали. Невиконання зобов`язань по договорам з боку Відповідача є наслідком форс-мажорних обставин, тобто ведення воєнних дій, будівля пологового будинку була пошкоджена, діяльність Відповідача була зупинена. Відповідач заперечив проти стягнення 3 % річних і втрат від інфляції, оскільки невиконання зобов`язань було наслідком непередбачуваних подій. Крім того, Відповідач зазначив, що Позивачем не подано будь-яких доказів звернення та надання їй професійної правничої допомоги. Просив суд вирішити у рішенні питання про розстрочку виконання рішення на 12 місяців по 6449,00 грн. 26.08.2024 р. до суду надійшли пояснення, у якій представник позивача не погодилась із доводами відзиву, просила позов задовольнити повністю та просила відмовити відповідачу у застосуванні розстрочки виконання рішення, враховуючи тривалість неповернення коштів. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що 23.10.2021 р. між Позивачем (Пацієнт) та Відповідачем (Медичний заклад) укладено Договір № 466В/10/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності), пакет «Базовий» з 6 - до пологів, відповідно до умов якого Відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати Позивачу медичну допомогу, яка полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності Пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а Позивач зобов`язалась прийняти і сплатити послуги на умовах договору. У Додатку № 1 до договору визначений перелік медичних послуг, які входять до предмету договору. Згідно з пунктами 5.2, 5.3 Договору, вартість медичної допомоги складає 39 214,00 грн. з ПДВ, та сплачується одноразово у формі 100 % передоплати в день підписання Договору. Відповідно до п. 3.1 Договору, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу Пацієнту в межах цього Договору. Пунктами 6.4, 6.5 Договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього Договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну та воєнні дії. Відповідно до п. 6.6 Договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 Договору повинна проінформувати про це іншу сторону не пізніше 15 календарних днів, а також належним чином цей факт підтвердити. Пунктом 11.2 Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання із врахуванням вимог п. 8.4 Договору, і діє до остаточного виконання зобов`язань. Згідно з п. 8.1.2 Договору, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Також, Відповідачем наданий суду договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/318/210002709, сторонами якого вказані Позивач та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі агента ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», відповідно до змісту якого Позивач застрахувалась у разі настання страхових випадків, сума страхового платежу - 1 800,00 грн.; вигодонабувачем визначено ТОВ «Пологовий будинок «Лелека». При цьому, підпис Позивача у договорі відсутній. Відповідач фактично надав Позивачу послуги на суму 23 540,00 грн., сума не отриманих послуг складає 13 874,00 грн. Вказані обставини не оспорюються сторонами. Крім того, 02.11.2021 р. між Сторонами укладений Попередній договір № 256П/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, відповідно до умов якого сторони зобов`язались у термін з 22 по 32 тиждень вагітності пацієнта або з 32 по 34 тиждень вагітності укласти Договір про надання медичної допомоги з ведення пологів, пакет «Комфорт». На умовах основного договору Відповідач (медичний заклад) мав би надати Позивачу кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у ведення пологів пацієнта в обсязі та на умовах, передбачених Договором, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги. Пунктом 1.4 Попереднього договору передбачено, що при підписанні цього Договору, пацієнт сплачує на користь медичного закладу авансовий платіж в сумі 63 514,00 грн. Згідно з пунктом 1.8 Попереднього договору, у разі відмови пацієнта або медичного закладу від укладання Основного договору, у термін, передбачений п. 1.1 Попереднього договору, зобов`язання за цим Попереднім договором припиняються, при цьому, грошові кошти в якості авансового платежу за даним Попереднім договором, підлягають поверненню медичним закладом пацієнтові, протягом п`яти робочих днів з моменту одержання відповідної письмової вимоги пацієнта. Повернення суми авансового платежу здійснюється медичним закладом у безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок пацієнта … виключно на його письмову вимогу та за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги. Згідно з наданими суду квитанціями вартість медичних послуг сплачена позивачкою 25.10.2021 р. в розмірі 39 214,00 грн., а 02.11.2021 р. в сумі 63 514,00 грн. У подальшому, на сайті Відповідача розміщено оголошення про припинення роботи через війну. 27.04.2022 року Позивач направила на електронну адресу Відповідача заяву про повернення сплачених коштів, а 27.04.2022 р. отримано підтвердження від Відповідача про отримання заяви. 08.08.2023 року Позивач направила письмову претензію Відповідачу про повернення сплаченими нею коштів, однак будь-якої відповіді від Відповідача Позивач не отримала. У листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 р. є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтею 607 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд зазначає, що 27.10.2021 року між Сторонами укладено договір про надання медичних послуг, сплачених позивачкою в повному обсязі. Вказані обставини визнані відповідачем. Суд приймає до уваги, що у Договорі про надання медичної допомоги визначено вартість медичних послуг в загальному розмірі 39 214,00 грн. Згідно з поясненнями учасників справи, що не оспорювалось, на підставі укладеного Договору № 466В/10/2021 про надання медичної допомоги, сума неотриманих послуг [PERSON] склала 13 874,00 грн. Крім того, 02.11.2021 року між Сторонами укладено попередній договір про укладення в майбутньому договору надання медичних послуг з ведення пологів. Відповідно до умов попереднього договору позивачкою сплачено аванс в сумі 63 514,00 грн. Сторони не уклали основний договір у передбачений Попереднім договором строк, а тому такий договір припинився на підставі ст. 635 ЦК України, пункту 1.8 Попереднього договору. Надаючи оцінку аргументам Відповідача, викладеним у відзиві, суд погоджується із тим, що невиконання в повному обсязі умов Договору № 466В/10/2021, та не укладення основного договору було наслідком ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити. Водночас, наявність форс-мажорних обставин не звільняє Відповідача від обов`язку повернення коштів за медичні послуги з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню суми 13 874,00 грн. та 63 514,00 грн. У частині вимог про стягнення втрат від інфляції та трьох процентів річних суд зазначає таке. Як роз`яснено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.03.2023 р. у справі № 920/505/22, в будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести що кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконанні нею конкретних договірних зобов`язань. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили. Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного зобов`язання. Суд звертає увагу, що три проценти річних і втрати від інфляції нараховані Позивачем не у зв`язку із неналежним виконання умов договору в частині надання медичних послуг, а у зв`язку із безпідставним неповерненням отриманих грошових коштів. Так, заява про повернення коштів надана Відповідачу у квітні 2022 р., при цьому доказів повернення коштів і на даний час не надано. На переконання суду, Відповідач не надав доказів, які би свідчили, що наявність військового стану перешкодила йому повернути сплачені позивачкою грошові кошти за ненадані послуги станом на квітень 2022 р. і навіть до цього часу. Тому, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині нарахування трьох процентів річних 4 783,21 грн. і втрат від інфляції 16 579,32 грн. Надаючи оцінку клопотанню відповідача про розстрочку виконання рішення суду, суд зазначає, що значна кількість судових справ стосовно відповідача не може бути підставою для розстрочки виконання рішення. Доказів такого матеріального стану, який би свідчив про наявність реальних підстав для розстрочки, відповідач суду не надав. З урахуванням тривалості повного невиконання відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів, суд вважає таке клопотання безпідставним, і тому в його задоволення слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з Відповідача на користь Позивача суму судового збору в розмірі 1 212,00 грн. Крім того, Позивачем заявлено про стягнення з Відповідача витрати за надання їй правничої допомоги. Однак, жодних доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу Позивачем суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved