Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

У суд звернулась [PERSON] з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В своїх позовних вимогах позивачка посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вищевказаний будинок [PERSON] прийняла у спадок після смерті [PERSON] (баби позивачки), який [PERSON] у свою чергу успадкувала після смерті свого батька [PERSON] ( прадіда позивачки) однак не оформила своїх спадкових прав. 11 березня 2024 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Бурлак А.В. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок. [PERSON] прийняла спадщину, що відкрилася внаслідок смерті сувоєї матері, подавши 09 лютого 2016 року - у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини - до Кременецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. А тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] [PERSON] . В судове засідання представник позивачки - адвокат Сідорова І.А. подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Просить вирішити питання про повернення позивачці 50% сплаченого нею судового збору. Представник відповідача в судове засідання подала заяву, у якій просять слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, немає. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. 22 липня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд за правилами загального провадження. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 січня 2016 року. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 липня 2004 року та свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 07 липня 2004 року слідує, що батьками [PERSON] , народилася [INFO] , є батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Батьками [PERSON] є батько [PERSON] та мати - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 серпня 1977 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09 червня 1979 року. Із архівної довідки про народження № Ш-21/04-15 від 30 квітня 2024 року та витягу № 00044437675 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 09 квітня 2024 року слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] є батько - [PERSON] та мати [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 лютого 1978 року. Житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований по [ADDRESS] , належав [PERSON] , що стверджується свідоцтвом на право власності на будівлю, що видане 28 травня 1951 року; довідкою Кременецького МБТІ № 728 від 31 жовтня 1978 року; довідкою ФОП [PERSON] № 7 від 16 квітня 2024 року та висновком про вартість майна від 16 квітня 2024 року. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 76159373 від 11.03.2024, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 лютого 1997 року. Згідно витягу № 1135/09-2, [PERSON] з 22.05.1980 по 09.01.2016 була зареєстрована на адресою [ADDRESS] , де також була зареєстрована [PERSON] з 22.05.1980 по 01.03.1997. Із копії заяв [PERSON] , [PERSON] від 09 лютого 2016 року; витягу № 1137/09-24; свідоцтва про право на спадщину за законом № 125 від 26 лютого 2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] є її дочка - [PERSON] 11.03.2024 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Бурлак А.В. відмовлено [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. Відповідно до положень статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, баба позивачки - [PERSON] , після смерті свого батька [PERSON] успадкувала вказаний житловий будинок, шляхом проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступу у фактичне володіння спадковим майно, але при житті не звернулась до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Крім того, мати позивачки [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] успадкувала даний житловий будинок, шляхом проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, але при житті не оформила належним чином свої права на спадкове майно. У відповідності до статей 1217, 1218 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що єдиними спадкоємцями майна померлої [PERSON] є сторони по справі. Однак, відповідач не заперечує проти спадкування вищезазначеного майно позивачкою, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; разі відмови в позові на позивача;у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК). В поданому позові позивачка [PERSON] не просить стягнути з відповідача судові витрати за позовну вимогу. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, зважаючи на відсутність вимоги позивача про стягнення з відповідачів судових витрат, а тому суд вважає можливим залишити судові витрати за сторонами. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved