Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, поданим представником позивача [PERSON] , до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 24 березня 2007 року. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім. Однак подружні відносини між сторонами погіршились, протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен із них живе своїм особистим життям. Вважає, що примирення є неможливим, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 24 березня 2007 року між громадянином Республіки Молдова [PERSON] та громадянкою України [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у відділі запису актів цивільного стану м. Єдинець Республіки Молдова, номер акту про одруження 23. У подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім. Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Згідно зі ст. 60 цього Закону, правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що\~припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, беручи до уваги відсутність підстав для надання сторонам строку для примирення та заперечень щодо розірвання шлюбу відповідача, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено\~повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 10.09.2024.

Outcome: approved