Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Заявник - [PERSON] звернулася до суду із даною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , якого 10.04.2023 року на підставі Указу Президенти України №65/2022 від 24.02.2022 року було призвано до лав Збройних Сил України за мобілізацією. У період з 11.04.2023 року по 29.05.2023 року [PERSON] був зарахований до ВЧ [NUMBER] , в період з 29.05.2023 по 30.05.2023 року до ВЧ [NUMBER] та в період з 31.05.2023 року зарахований до ВЧ [NUMBER] . Сповіщенням сім`ї № 227 від 07.07.2023 року заявницю [PERSON] було повідомлено, що її син - [PERSON] , [INFO] , номер обслуги десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини [NUMBER] , призваний 10.04.2023 року на військову службу за мобілізацією [INFO] , зник безвісти в ході виконання бойових завдань 23 червня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Старомайорське, Донецької області. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.05.2024 року, Волноваським РУП ГУНП в Донецькій області 07.07.2023 року було зареєстроване кримінальне провадження за № 12023152050000608, за заявою [PERSON] , яка повідомила про зникнення свого сина - військовослужбовця в/ч [NUMBER] [PERSON] без вісті 26.06.2023 р. під час виконання бойового завдання поблизу с. Старомайорське Донецької області. Дане кримінальне провадження було кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України. Актом службового розслідування, затвердженого тимчасово виконуючим обов`язки командира ВЧ [NUMBER] майором [PERSON] 20.08.2023 року, відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 N 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371, на підставі рапорту командира десантно-штурмової роти капітана [PERSON] вх. №5083 від 28.06.2023 року, стосовно безвісти зниклого матроса [PERSON] під час виконання бойового завдання та з метою уточнення причин і умов, наказу командира ВЧ [NUMBER] від 15.08.2023 р. №357 «Про призначення службового розслідування стосовно безвісти зниклого матроса [PERSON] , начальником групи цивільно-військового співробітництва ВЧ[NUMBER] старшим лейтенантом [PERSON] було проведено розслідування, з метою уточнення причин і умов, що сприяли безвісному зникненню матроса [PERSON] . Відповідно до обставин вчиненого правопорушення, відповідно до витягу з журналу бойових дій вч [NUMBER] (вх.33 дск від 22.02.2022 року) встановлено, що [INFO] о 13.30 год. отримали інформацію від командира десантно-штурмової роти капітана [PERSON] , що в ході виконання бойового завдання [INFO], біля н.п. Старомайорське Донецької області, під час бою з військами рф, в результаті артилерійського обстрілу зник безвісти військовослужбовець, а саме: військова частина [NUMBER] , матрос [PERSON] , [INFO] , номер обслуги [INFO], [INFO] біля н.п. Старомайорське, Донецької області, в ході виконання бойового завдання, внаслідок артилерійського обстрілу противника, зник безвісти. Ймовірно загинув, тіло залишилось на полі бою, приблизне місце загибелі ([NUMBER], [NUMBER] ). Тіло не евакуйовано з поля бою, рахується безвісти зниклим. Також було взято пояснення у телефонному режимі з матроса [PERSON] ([NUMBER]) стосовно інформації щодо останнього перебування матроса [PERSON] та встановлено, що матрос [PERSON] загинув внаслідок артилерійського обстрілу приблизно 100-200 м. північніше стику лісосмуг за приблизними координатами (GPS [NUMBER],[NUMBER]). Наказом № 121 від 22.08.2023 року командира ВЧ [NUMBER] «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти матроса [PERSON] » службове розслідування було завершено та було прийнято рішення: вважати, що матрос [PERSON] зник безвісти [INFO], біля н.п. Старомайорське, Донецької області, при безпосередній його участі у бойових діях та здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та вважати цю подію такою, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Зникнення безвісти матроса [PERSON] не є наслідком вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або дій в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Таким чином, викладені обставини дають підстави заявниці припустити загибель її сина [PERSON] та просити суд оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, військовослужбовця ВЧ [NUMBER] , матрос, номер обслуги [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , який загинув при виконанні бойового завдання під час бою з військами рф, в результаті артилерійського обстрілу, при безпосередній його участі у бойових діях, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Днем смерті [PERSON] заявниця просить вважати [INFO] , а місцем його смерті - населений пункт Старомайорське, Донецької області. Правовою метою оголошення померлим сина - [PERSON] заявниця зазначає необхідність державної реєстрації його смерті, отримання свідоцтва про смерть, та одноразової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, а також для подальшого оформлення спадщини, яка залишилась після його смерті. В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, вимоги викладені у заяві підтримують у повному обсязі. Заінтересовані особи: Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) та Військова частина [NUMBER] також у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення юридичної невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було звернуто увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно частин третьої-четвертої статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Як вбачається з постанови Верховного суду у справі № 506/358/22 (провадження № 61-7094св23) від 28 лютого 2024 року за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою, заявниця просить суд оголосити її сина - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, військовослужбовця ВЧ [NUMBER] , матрос, номер обслуги [INFO], померлим [INFO] в населеному пункті Старомайорське, Донецької області при виконанні бойового завдання під час бою з військами рф, в результаті артилерійського обстрілу. Надані заявницею докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] , [INFO] , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть переконливо свідчити про смерть останнього. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved