Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» (далі ТОВ «ФК «Сіті фінанс») звернулось з позовом до [PERSON] , вказавши, що 27.10.2021 року між АТ «Райффайзен банк» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту за умовами якого відповідачеві кредит в сумі 10000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% річних строком на 48 місяців. 20.12.2022 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F за умовами якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, таким чином, набувши право вимоги до [PERSON] . Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором в сумі 49849,41 гривень, судовий збір та витрати на правову допомогу в сумі 1400 гривень. Ухвалою суду від 05.04.2024 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач у наданий судом строк та станом на 24.09.2024 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне. 27.10.2021 року [PERSON] підписала та направила АТ «Райффайзен банк» заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/1204/82/1274377, за умовами якої банк надав відповідачеві послугу споживчого кредиту у формі кредитування рахунку відкривши відповідачеві картковий рахунок на умовах згідно п. 7 заяви. Згідно з п.п. 1.3. заяви, на умовах заяви, з дати встановлення (зміни) поточного ліміту відповідач має право отримати а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на картковому рахунку надати відповідачеві в межах поточного ліміту кошти, а відповідач зобов`язана повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за картковим рахунком, із здійсненням банком договірного списання коштів кредиту з карткового рахунку у визначених договором випадках. Підпунктом 2.2.1 заяви, розмір поточного ліміту на дату початку користування становить 10000 гривень. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування), відповідно до п.п. 2.3. заяви. Підпунктом 2.4. передбачено, що проценти (за користування кредитом протягом строку кредиту та у разі неповернення відповідачем кредиту в останній день строку кредиту), в т.ч. за користування недозволеним оведрафтом процентна ставка фіксована 42% річних. З метою погашення кредиту банк здійснює договірне списання з зарплатного рахунку рахунку відповідача в банку, відкритого з метою зарахування заробітної плати, пенсії або власних коштів відповідача, згідно з п.п. 2.6. У відповідності до розділу 4 заяви, проценти нараховуються та сплачуються відповідачем щомісяця з урахуванням пільгового періоду в порядку, визначеному, визначеному п.п. 2.5.1. 2.5.4 п. 2.5. Статті 2 розділу 6 правил. Відповідач зобов`язаний сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5% від власної заборгованості перед банком, але не менше 30 гривень або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона не менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення заборгованості за кредитом, в т.ч. недозволеного овердрафту визначається п.п. 2.5.5. 2.5.13. п. 2.5 ст. 2 розділу 6 правил. Відповідач зобов`язаний здійснити остаточне погашення кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше дати закінчення строку кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день строку кредиту. [PERSON] під особистий підпис була ознайомлена з Додатком 1 до заяви №010/11204/82/1274377 від 27.10.2021 року, паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» та 27.10.2021 року [PERSON] отримала платіжну картку, що підтверджується відповідною розпискою. 20.12.2022 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F, на умовах та в порядку, встановленому договором, первісний кредитор відступив новому кредитору за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. За цим договором було здійснено відступлення прав вимоги щодо портфелів заборгованості сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у додатку №1 до договору. Згідно з реєстром боржників від 21.03.2023 року до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 року, ТОВ «ФК «Сіті фінанс» набуло право вимоги за договором №010/11204/82/1274377, укладеним 27.10.2021 року з [PERSON] на загальну суму заборгованості 49849,41 гривень. 07.12.2023 року ТОВ «ФК «Сіті фінанс» направляло відповідачеві досудову вимогу, якою повідомлення про відступлення прав вимоги новому кредитору та необхідність у строк до 06.01.2024 року сплатити наявну заборгованість за договором в сумі 49849,41 гривень. За розрахунком позивача, станом на 21.03.2023 року заборгованість за договором становить 49849,41 гривень, з яких 48566 гривень заборгованості за дозволеним овердрафтом, 1283,41 гривні заборгованості по відсоткам. При вирішенні спору суд виходить з такого. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Стаття 634 ЦК України надає визначення договору приєднання, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 639 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вказує ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вказує ст. 1084 ч. 1 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі, відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 23.09.2015 року, постанова №6-979цс15. Оскільки відповідач не скористалась своїм правом надання заперечень з приводу підстав та розміру стягнення заборгованості за кредитним договором, а позивачем надані докази укладення між сторонами відповідного кредитного договору та, як наслідок, набуття відповідачем обов`язку виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до умов договору, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в повному обсягу. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд керується наступним. Статтею 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Стаття 137 ЦПК України вказує, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів цивільної справи долучено копію договору №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року укладеного між ТОВ «ФК «Сіті фінанс» та адвокатом Титаренком В.В., додаток №1 до договору №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року, яким встановлено вартість гонорару за обсяг виконаної роботи, замовлення №351 до договору №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року, яким підтверджується передання в роботу матеріалів по справі за кредитним договором №010/11204/82/1274377, укладеним з [PERSON] , акт виконаних робіт (наданих) послуг за договором на загальну суму 1400 гривень, копія платіжної інструкції №214 від 24.01.2024 року на суму 1400 гривень, якою ТОВ «ФК «Сіті фінанс» сплатило вказану суму адвокату Титаренку В.В. в якості оплати за послуги з правничої допомоги за замовленням №351 до договору №14/06/2023 від 14.06.2023 року, ордер на надання правничої допомоги від 23.02.2024 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Як вказує ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Статтею 141 ч. 8 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 137 передбачає також, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року по справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не подавалось клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а наданими позивачем доказами підтверджуються в повній мірі понесені витрати під час розгляду справи судом першої інстанції, тому сума у 1400 гривень, на переконання суду, є співмірною та пропорційною складності справи, тож у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, ці витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсягу. На підставі викладеного,

Outcome: approved