Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» 19.04.2024 звернулося до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим позивач здійснив ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився з актуальними умовами кредитування та 24.04.2023 року підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР паролю. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано Кредитний договір б/н від 24.04.2023 року, про надання строкового кредиту у розмірі 164200 грн. на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Також додатково із відповідачем за допомогою ОТР паролю був підписаний Графік кредиту. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 10.04.2024 року має заборгованість перед банком в розмірі 151416 грн.89 коп., яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало АТ КБ «ПриватБанк» звернутися до суду з відповідним позовом. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк». Враховуючи наведене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 151416 грн. 89 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 151416 грн. 89 коп., та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 10.05.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі й справу призначено до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника банку. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином судовими повістками. Відзив на позовну заяву суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання, відзив на позовну заяву не подав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Відповідно до ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до вимог часини 1 статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11.01.2021 року позивач здійснив ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився з актуальними умовами кредитування та 24.04.2023 року підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР паролю. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано Кредитний договір б/н від 24.04.2023 року, про надання строкового кредиту у розмірі 164200 рн. на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Також додатково із відповідачем за допомогою ОТР паролю був підписаний Графік кредиту. Із дослідженої судом Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг встановлено, що відповідач ознайомлений та згоден з умовами та Правилами банківських послуг, тарифами банку, що підтверджується його підписом. Зокрема, відповідач [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, оплачувати комісії. \~ \~ \~ \~Позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі надав відповідачу кредитні кошти у сумі 164200 грн., що підтверджується випискою за договором б/н за період 24.04.2023-11.04.2024 від 11.04.2024 року. \~ \~ \~ \~У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З дослідженого судом розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідач не вчасно та не в повному обсязі проводив платежі по погашенню кредиту, в результаті чого станом на 10.04.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 151416 грн. 89 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 151416 грн. 89 коп., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. З огляду вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує умови зобов`язання. Відповідно д ост. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором. Згідно п.5 ч.2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Враховуючи вищевказані положення закону та встановлені судом обставини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору відносно строків повернення кредитної заборгованості та визнає право позивача на стягнення її в судовому порядку. Також суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем суми заборгованості, які містяться в позовній заяві та письмовому розрахунку до позову. Будь-яких доказів щодо відсутності заборгованості за кредитом або в іншому розмірі відповідачем не надано. На підставі наведеного, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 151416,89 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved