Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Позов мотивований тим, що позивач і відповідач раніше перебували у шлюбі, під час якого у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.10.2023 року шлюб було розірвано. За усною домовленістю діти залишилися проживати з відповідачем з умовою безперешкодного спілкування позивачем із ними з врахуванням бажання дітей та інших обставин. Певний період часу такі усні домовленості щодо графіку побачень з дітьми діяли, однак через деякий час почали виникати непорозуміння з цього приводу, що і стало підставою для позивача звернення до суду із даною позовною заявою. Таким чином, позивач просить суд усунути йому перешкоди щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, шляхом визначення такого графіку побачень: - батько має право (враховуючи бажання дитини [PERSON] , [INFO] та з урахуванням стану здоров`я дитини) зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дитиною за місцем проживання батька - кожну середу тижня з 16 год. 00 хв. (або з часу закінчення перебування дитини у навчальному закладі) і до 11 год. 00 хв. неділі; - батько має право (враховуючи бажання дитини [PERSON] , [INFO] та з урахуванням стану здоров`я дитини) зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дитиною за місцем проживання батька - кожен вівторок тижня з 08 год. 00 хв. і до 10 год. 00 хв. четверга; - батько має право (враховуючи бажання дитини [PERSON] , [INFO] та з урахуванням стану здоров`я дитини) зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дитиною, за попереднім погодженням з [PERSON] , [INFO] та матір`ю [PERSON] . Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.08.2024 року вищезазначену позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі і призначено підготовче судове засідання на 09 год. 00 хв. 10.09.2024 року. Також запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву, а третій особі письмове пояснення щодо позову протягом п`ятьнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву, а також представник третьої особи письмове пояснення щодо позову до суду не подали. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги пітримує та просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, а також враховуючи заяву відповідача про визнання позовних вимог та аналізуючи в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним кодексом України (далі - СК України). Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.3 Конвенції ООН про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини діти мають право на належне спілкування та допомогу. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Відповідно до ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. У відповідності до ч.3 ст.291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Відповідно до ч.2 ст.1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Однак, відповідно до ч.9 та 10 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що згідно Свідоцтв про народження серій [NUMBER] від 04.12.2007 року, [NUMBER] від 09.06.2015 року, [NUMBER] від 02.03.2018 року, батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-10). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.10.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 11). Із Витягу з Державного реєстру речових прав від 15.12.2023 року, Договору Купівлі-продажу від 15.12.2023 року та Заяви-згоди вбачається, що власником будинковолодінням за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] та який не заперечує проти того, щоб в його будинку проживав його син [PERSON] та його діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-17). Судовим наказом Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської област від 26.12.2023 року було стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання вищезазначених дітей у розмірі частки (а.с. 18, 19). Із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.07.1986 року вбачається,що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 20). Із Посвідчення серії [NUMBER] від 02.05.2023 року слідує, що [PERSON] , [INFO] є законним представником [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Згідно Довідки про доходи [PERSON] , останній працює в ПП [PERSON] та за період з 15.01.2024 року по 31.03.2024 року отримав 18 213,04 гривень (а.с. 23). Відповідно до Розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 25.07.2024 року №2-74792689, станом на 31.07.2024 року, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей - відсутня (а.с. 24). У судовому засіданні встановлено, що відповідачем [PERSON] чиняться перешкоди в участі батька у вихованні дітей, чим самим він не має можливості брати участь у їх вихованні та спілкуватися із ними. Вказані обставини стверджуються як самим вже фактом звернення позивача до суду із даним позовом, а також і визнання позовних вимог самим відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Завдяки природній близькості між батьками та дітьми, тому особливому емоційно-психологічному мікроклімату, створити який можливо лише в умовах родини, інтенсивності та результативності впливу на дітей, сімейне виховання виступає необхідною умовою успішного формування особистості. Право на здійснення особистого виховання дітей покликане сприяти найефективнішому здійсненню батьками своїх обов`язків щодо виховання дитини. Здійснюючи право на особисте виховання своїх дітей, батьки тим самим виконують обов`язки щодо виховання дітей та забезпечують реалізацію права на одержання належного сімейного виховання. Тому сутність батьківського права на особисте виховання своїх дітей полягає перш за все в активному його здійсненні шляхом виконання батьківських обов`язків. Пріоритетність батьківського виховання забезпечується наявністю у батьків цілого комплексу інших немайнових прав, які покликані забезпечити ефективне виконання батьками їхніх прав та обов`язків по вихованню дитини. Так, батьки мають право, зокрема, на безперешкодне спілкування з дитиною (ст.ст.153,157 СК України). Статтею 153 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Закріплення права батьків та дитини на спілкування у чинному законодавстві України відповідає світовим стандартам захисту прав дитини. Стаття 9 Конвенції прав дитини передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Аналогічні положення містяться у ст.ст.14,15 Закону України «Про охорону дитинства». Спілкування є необхідною умовою здійснення батьками виховання дитини. Саме спілкування є основним способом здійснення батьками свого права на особисте виховання дитини. Легальне визнання права батьків та дітей на спілкування є правовим засобом забезпечення права дитини на належне батьківське виховання, а також правовою гарантією належного здійснення батьками своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно із ч.ч. 1-3 статті 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батько (мати), що проживає окремо від дитини має право на спілкування з дитиною і право брати участь у її вихованні. Формою здійснення батьківських прав особою, яка не проживає зі своєю дитиною, є участь у вихованні. Така участь передбачає використання різних способів позитивного впливу на дитину, що робить благотворний вплив на формування її особистості. Для цього використовується не лише особистий контакт (спілкування), але й телефонний зв`язок, переписка і т.д. Статтею 159 Сімейного кодексу України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. При вирішенні питання щодо участі батька у спілкуванні з дитиною, враховується думка сторін та їх намагання знайти порозуміння у цьому питанні, вік дитини, особливості її розвитку, виховання, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини, встановлюється графік зустрічей дитини з батьком. В матеріалах справи відсутні докази того, що спілкування батька з дітьми суперечить інтересам дітей, або нашкодить їх здоров`ю. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що визнання позову відповідачем не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Крім цього, суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений спосіб участі у вихованні неповнолітніх дітей, що буде відповідати, насамперед, інтересам дітей. Що стосується розподілу судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved