Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача. 09.08.2024 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] . Прізвище позивача при реєстрації актовою запису про народження було « [PERSON] », однак при реєстрації шлюбу вона змінила на прізвище « [PERSON] ». Після смерті матері у межах шестимісячного терміну від дня відкриття спадщини, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального окруїу Івано-Франківської області Кабина А Р. із заявою про прийняття спадщини. Її заява про прийняття спадщини зареєстрована нотаріусом 29.10.2020 року та нотаріусом заведено спадкову справу. Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті матері. Батько позивача - [PERSON] помер ще при житті матері [INFO] , заповіту не укладав. Батьки її матері померли ще при житті матері, а позивач була єдиною дитиною у батьків. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, що встановлено нотаріусом при здійсненні нотаріальних дій у спадковій справі. Місце реєстрації проживання позивача у с. Криворівня Верховинською району Івано-Франківської області, однак все життя і після одруження [PERSON] фактично проживає у с Яворів Косівського району на уч. [PERSON] матері позивача [PERSON] належали на праві власності земельні ділянки загальною площею 0, 8354 га. у с. Яворів Косівського району на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 025176, виданого 31.01.2001 року. Право власності на землю було оформлено відповідно до діючого на той час земельного законодавства. На замовлення позивча було здійснено землевпорядні роботи із присвоєнням кадастрових номерів земельним ділянкам, уточненням промірів та площ землі, що належали матері. Нотаріусом у спадковій справі [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на наступні земельні ділянки, що розташовані у с. Яворів Косівського району Івано-Франківської області: -земельну ділянку площею 0,3568 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2623689101:01:001.0412; -земельну ділянку площею 0,1023 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2623689101:02:002:0328; -земельну ділянку площею 0,25 га. за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2623689101 01 001 0413. Право власності на вищезазначені земельні ділянки після смерті матері зареєстровані одноосібно за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На звернення позивача до нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на будівлі та споруди, що належали матері [PERSON] при житті, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері з підстав того, що нею не подано всі необхідні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та у зв`язку з тим, що не проведено державної реєстрації закінчених будівництвом об`єктів нерухомого майна. Тобто, фактично нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину лише на частину спадкового майна після смерті [PERSON] , в тому числі не видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку під обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Для завершення землевпорядних робіт, присвоєння кадастрового номера ще одній земельній ділянці у позасудовому порядку слід визнати право власності у порядку спадкування на будівлі і споруди, на якій вони розташовані. За життя [PERSON] та батьком позивача були набуті у власність, а також збудовані у с. Яворів Косівського району на участку Безулька І два житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, один з яких з погосподарським номером 776, іншому по господарський номер не присвоєно. Після відкриття спадкової справи, на замовлення [PERSON] було здійснено інвентаризацію нерухомого манна за цією адресою. Інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] у 2024 році виготовлено технічний паспорт на спадковий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований у [ADDRESS] , здійснено експлікацію будівель, споруд та зазначено їх характеристику, виготовлено і зареєстровано електронний технічний паспорт з внесенням даних про майно до будівельних реєстрів, заведена інвентаризаційна справа № 259/24. Згідно матеріалів інвентаризації за адресою [ADDRESS] розміщено житловий будинок (Л) загальною площею 237, 2 кв.м., житловою площею 169,9 кв.м господарські будівлі і споруди: літня кухня (Б), літня кухня (В), стайня (Г), оборіг (Д), літня кухня (Ж), огорожа ( №1), ворота (№2), криниця (№3). Всі будівлі та споруди за цією адресою побудовані до 1991 року включно. Відповідно до виписки з погосподарської книги № 222 від 29.03.2024 року, виданої Яворівським старостинським округом Косівської міської ради, житловий будинок, який належав [PERSON] , 1985 року побудови, розташований на її власній земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 025176. Всі об`єкти будівництва в [ADDRESS] були побудовані до 1991 року та розташовані на території сільської ради сільського населеного пункту с. Яворів Косівського району Івано-Франківської області, на даний час Косівської територіальної громади Косівського району. Таким чином, можуть бути зареєстровані за позивачем на праві власності. Позивач стверджує, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: буд. 776. уч. Безулька І. с. Яворів, Косівського району розміщені на її власній земельній ділянці, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під кадастровим номером 2623689101:01:001:0413, яка вже набута нею у власність у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Фактично ніким не оспорюється її право на це майно та [PERSON] стверджує, що існують всі законні підстави для визнання права власності за нею на вищевказану нерухомість у порядку спадкування за законом. Житловий будинок в [ADDRESS] , загальною площею 86. 9 кв.м. та господарські будівлі і споруди побудовані при житті матері позивача на земельній ділянці, яка належала їй на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 025176. За схемою генерального плану передбачено забудову зазначеної земельної ділянки. За рішенням виконавчого комітету Яворівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 24.11.2006 року, [PERSON] надано дозвіл на перебудову житлового будинку на уч. Безулька І в с.Яворів та здійснено перебудову житлового будинку, господарських будівель та споруд. У 2008 році відділом архітектури і містобудування Косівської РДА було розроблено архітектурно-будівельну документацію на забудову земельної ділянки на уч. Безулька І, що у с. Яворів Косівського району. У 2016 році матері позивача виготовлено та видано скорегований районною архітектурою Косівської РДА будівельний паспорт на забудову земельної ділянки у с. Яворів, уч Безулька І. Проведено всі комунікації, до будинку здійснювалося електропостачання з узгодженням технічних умов. Фактично вказане будівництво було здійснено і завершено на підставі дозвільної документації, на земельній ділянці, що перебувала у власності [PERSON] . Проте оформити всю документацію, виготовити новий технічний паспорт на завершене будівництво та зареєструвати право власності на будинок, будівлі і споруди як передбачено ст. 182 ЦК України не вдалося через сімейні обставини та фінансові труднощі. Мати позивача мала численні захворювання, стала обмежена у фізичних можливостях, згодом отримала інвалідність першої групи. [PERSON] не мала фізичної можливості, як і позивач, достатніх фінансових спроможностей для належного оформлення та реєстрації права власності на земельні ділянки, будівлі і споруди, що належали матері. Вже після смерті матері, за замовленням позивача було здійснено інвентаризацію вищевказаного нерухомою майна. Інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] у 2023 році виготовлено технічний паспорт на спадковий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований у с. Яворів Косівського району, уч. Безулька І, здійснено експлікацію будівель, споруд та зазначено їх характеристики, виготовлено і зареєстровано електронний технічний паспорт з внесенням даних про майно до будівельних реєстрів. Заведена інвентаризаційна справа № НО-1144. Згідно матеріалів інвентаризації за адресою: Івано-Франківська область, Косівський район, с.Яворів, уч. Безулька І, без присвоєного погосподарського номера розмішено житловий будинок (А) загальною площею 86,9 кв м, житловою площею 69, 0 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: літня кухня (Б), пивниця (В), огорожа (№1), огорожа (№2), відмостка (№3), капличка (№4), замощення (І). Фактично будівництво будівель та споруд було здійснено, однак право власності не було зареєстровано матір`ю. Це й зумовило відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про право власності. Дана обставина змусила позивача звертатися до суду для визнання права власності на спадкове майно. З вище вказаних підстав, [PERSON] просила суд суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: - житловий будинок згідно технічного паспорта інвентаризаційної справи 1144 (літера А) загальною площею 237, 2 кв м., житловою площею 169,9 кв.м.; господарські будівлі і споруди: літня кухня (Б), літня кухня (В), стайня (Г), оборіг (Д). літня кухня (Ж), огорожа( №1), ворота (№2), криниця (№3), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , - житловий будинок згідно технічного паспорта інвентаризаційної справи № 259/24 (літера А) загальною площею 86,9 кв м., житловою площею 69, 0 кв.м., господарські будівлі і споруди : літня кухня (Б), пивниця (В), огорожа (№1), огорожа (№2), відмостка (№3), капличка (№4), замощення (І), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , без номера. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.85). Відповідач в судове засідання не з`явився, однак представник Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог. (а.с.84). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 13.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 18.09.2024 року (а.с. 82). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що відповідно до копії айді-картки [PERSON] , №005029377, позивач народилася [INFO] , місце народження с. Яворів, Косівського району (а.с.10). Згідно зз копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 липня 1992 року, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.12). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.14). Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0634411, [PERSON] була інвалідом І групи загального захворювання (а.с.15). Згідно з копією довідки № 231 від 02.04.2024 року, виданої Яворівським старостинським округом Косівської міської ради, житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , не рахується в погосподарських книгах (а.с.16). Відповідно до виписки з погосподарської книги № 222 від 29.03.2024 року, видана Яворівським старостинським округом Косівської міської ради, житловий будинок померлої [PERSON] , 1985 року побудови, та господарські будівлі розташовані на її власній земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, згідно Державного акту на право приватної власності, серія І-ІФ№025176 та знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.17). Як вбачається з довідок №№ 223, 224 від 29.03.2024 року, виданих Яворівським старостинським округом Косівської міської ради, [PERSON] та [PERSON] до дня смерті проживали у житловому будинку за адресою [ADDRESS] . Від імені померлих заповіти у Яворівській сільській раді не посвідчувалися (а.с.18-19). Відповідно до копії Державною акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 025176 від 32.01.2001 року, [PERSON] належали на праві власності земельні ділянки загальною площею 0, 8354 га. у с. Яворів Косівського району (а.с.20). Згідно з копією витягу № 62265829 від 29.10.2020 року про Реєстрацію в спадковому реєстрі, Спадкову справу за померлою [PERSON] було заведено приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Кабином А.Р. і зареєстровано за № 66664188 (а.с.21). Відповідно до\~копії свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~№ 2455\~від 15.11.2023\~року,\~після смерті\~ [PERSON] \~її дочка\~ [PERSON] \~успадкувала земельну\~ділянку площею\~0,1023 га, кадастровий номер 2623609101:02:002:0328, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.22). Згідно з копією витягу з державного реєстру речових прав № 354475514 від 15.11.2023 року, земельна ділянка площею 0,1023 га, кадастровий номер 2623609101:02:002:0328, що знаходиться в с.Яворів участок Безулька І, Косівського району Івано-Франківської області належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.23). Відповідно до\~копії свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~№ 2454\~від 15.11.2023\~року,\~після смерті\~ [PERSON] \~її дочка\~ [PERSON] \~успадкувала земельну\~ділянку площею\~0,3568 га, кадастровий номер 2623609101:01:001:0412, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.24). Згідно з копією витягу з державного реєстру речових прав № 354471113 від 15.11.2023 року, земельна ділянка площею 0,0368 га, кадастровий номер 2623609101:01:001:0412, що знаходиться в с.Яворів участок Безулька І, Косівського району Івано-Франківської області належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.25). Відповідно до\~копії свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~№ 2453\~від 15.11.\~2023\~року,\~після смерті\~ [PERSON] \~її дочка\~ [PERSON] \~успадкувала земельну\~ділянку площею\~0,25 га, кадастровий номер 2623609101:01:001:0413, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.26). Згідно з копією витягу з державного реєстру речових прав № 354454151 від 15.11.2023 року, земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 2623609101:01:001:0413, що знаходиться в с.Яворів участок Безулька І, Косівського району Івано-Франківської області належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.27). Відповідно до копії архітектурно-будівельної документації на забудову земельної ділянки у [ADDRESS] за 2008 рік, замовником такої документації була [PERSON] (а.с. 28-38). Згідно з копією будівельного паспорта на забудову земельної ділянки у с Яворів, участок Безулька І за 2016 рік забудівника [PERSON] , відділом архітектури і містобудування Косівської РДА було розроблено архітектурно-будівельну документацію на забудову земельної ділянки на уч. Безулька І, що у с. Яворів Косівського району (а.с.39-44). Відповідно до копії заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії, споживачу електроенергії [PERSON] було надано електропостачання за адресою [ADDRESS] (а.с.45-48). Як вбачається з копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та електронного технічного паспорту на уч. Безулька І в с. Яворів Косівського району, інвентарна справа 1144, реєстровий номер НО -1144, будинковолодіння складається з: житловий будинок (А) загальною площею 86,9 кв м, житловою площею 69, 0 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: літня кухня (Б), пивниця (В), огорожа (№1), огорожа (№2), відмостка (№3), капличка (№4), замощення (І) (а.с.49-55). Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та електронного технічного паспорту на уч. Безулька І в с. Яворів Косівського району, будинковолодіння складається з: житловий будинок (літера А) загальною площею 237,2 кв м., житловою площею 169,9 кв.м.; господарські будівлі і споруди: літня кухня (Б), літня кухня (В), стайня (Г), оборіг (Д). літня кухня (Ж), огорожа( №1), ворота (№2), криниця (№3) (а.с.57-72). Згідно висновку про вартість об`єкту оцінки, який виданий 01.07.2024 року суб`єктом оціночної діяльності, - оцінювачем [PERSON] , вартість житловою будинку загальною площею 86, 9 кв.м., будівель за споруд за адресою: Івано-Франківська область, Косівський район, с. Яворів, участок Безулька І, без присвоєного номера, становить 106 560 гривень (а.с.75). Відповідно до висновку про вартість об`єкту оцінки, який виданий 29.03.2024 року суб`єктом оціночної діяльності, - оцінювачем [PERSON] , вартість житлового будинку загальною площею 237, 2 кв.м., будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] становить 110 340 гривень (а.с.77). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 373/02-31 від 02.11.2023 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері з підстав того, що не подано всі необхідні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та у зв`язку з тим, що не проведено державної реєстрації закінчених будівництвом об`єктів нерухомого майна (а.с.79). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно, яке є об`єктом спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що \~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до частини першої та другої статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено у підпунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно п.23 постанови пленуму\~Верхового суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В пункті п.3.3. роз`яснень, що містяться у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До часу набрання чинності ЦК 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація права на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції 18.02.2002 № 157/6445 з подальшими змінами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будівлі та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Із Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966, погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 за змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] не залишила заповідального розпорядження. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, що встановлено нотаріусом при здійсненні нотаріальних дій у спадковій справі. Після смерті матері позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 3 земельні ділянки, що розташовані у с. Яворів Косівського району Івано-Франківської області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Кабином А.Р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на житлові будинки за адресою [ADDRESS] з причини відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на один з таких будинків та у зв`язку з тим, що не проведено державної реєстрації закінчених будівництвом об`єктів нерухомого майна. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку що спадкодавець [PERSON] за життя володіла вищезазначеним майном, спадкоємець [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, спору щодо спадкового майна немає, однак оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з чим її право підлягає захисту у судовому порядку.

Outcome: approved