Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19 травня 1990 року Державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Лівінським О.С. реєстровий №864, зареєстрованого 04 березня 1991 року Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 21 за реєстром № 13, належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі Розпорядження Синельниківського міського голови № 31-р від 16 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» вулиця «Червоноармійська» в м. Синельникове Дніпропетровської області перейменована на «Армійську». У вищевказаному договорі купівлі-продажу житлового будинку її прізвище вказано « [PERSON] ». В паспорті громадянина України її прізвище записано « [PERSON] », що є правильним написанням її прізвища українською мовою. На час оформлення зазначеного договору купівлі-продажу вона не звернула увагу на правильність написання у договорі свого прізвища, і тільки недавно виявила наявність помилки у договорі, яка перешкоджає їй вільно розпорядитись своєю власністю, а саме житловим будинком на свій розсуд, і продати його. Тому існує необхідність встановити юридичний факт, а саме, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу житлового будинку належить їй. Вважає, що різниця в написанні однієї літери в її прізвищі «і» «и» у вищевказаному договорі купівлі-продажу та паспорті громадянина України є наслідком неправильного перекладу її прізвища з російської мови. Те, що житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] належить їй, підтверджується його реєстрацією в Синельниківському бюро технічної інвентаризації на ім 'я « [PERSON] » на російській мові, як зазначено і на другій сторінці її паспорта громадянка України; також підтверджується її реєстрацією місця проживання саме за адресою розташування належного їй житлового будинку з 23 лютого 1991 року. Для реалізації її прав, як власника, передбачених ст. ст. 316, 317 ЦК України по володінню, користуванню та розпорядженню своїм майном, необхідно встановити, що вказаний правовстановлюючий документ належить їй. Просить суд встановити факт належності [PERSON] , яка народилась [INFO] в м.Дніпропетровську, правовстановлюючого документу-договору купівлі-продажу, посвідченого 19 травня 1990 року державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Лівінським О.С. в реєстрі за №864, зареєстрованого 04 березня 1991 року Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №21,за реєстром №13. До початку відкритого судового засідання представник заявниці, адвокат Третяк І.П. надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи, Синельниківської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Ковтун А.О. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши надані докази в обґрунтування заяви, у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч.3 ст.294\~ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.6 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З договору купівлі-продажу, посвідченого 19 травня 1990 року Державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Лівінським О.С. реєстровий №864, зареєстрованого 04 березня 1991 року Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 21 за реєстром № 13, вбачається, що [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , в якому прізвище заявника не вірно зазначено як «Якімова». На підставі Розпорядження Синельниківського міського голови № 31-р від 16 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць та провулків у [ADDRESS] перейменовано на «Армійську». З копії паспорту громадянина України серія [NUMBER] від 22 вересня 1997 року, вбачається, що прізвище заявниці «Якимова», а російською мовою вказано « [PERSON] » (а.6). Згідно витягу з Реєстру Синельниківської територіальної громади №2024/006791358 від 11.06.2024 р., вбачається, що з 23.02.1991 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] . (а.с.7). Через допущення розбіжностей у вказаних документах щодо написання прізвища заявниці, вона не може вчинити дії, як власник житлового будинку. Підсумовуючи викладене, суд вважає доведеною вимогу заявника щодо належності їй правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу, від 19 травня 1990 року. Суд, оцінюючи представлені докази та проаналізувавши обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved