Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

У липні 2024 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила щомісячно стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/3\~частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . 01.11.2018 шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. Повнолітня дочка сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку сплачувати обговорену суму коштів на утримання дитини під час навчання, при цьому є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2024\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15 серпня 2024 року 08-30 год., яке відкладено на 18 вересня 2024 року 15-00 год. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечувала; просила судові засідання проводити без її участі. Відповідач до суду не з`явився, при цьому він повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи згідно зі ст. 128 ЦПК України; клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Суд установив, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 13). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01\~листопада 2018 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 5). Згідно з довідкою Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя від 09.07.2024 № 91 [PERSON] навчається з 01.09.2023 на першому (бакалаврському) рівні вищої освіти факультету філології, історії та політико-юридичних наук, ООП «Середня освіта. Англійська мова та зарубіжна література» зі спеціальності 014.021 «Середня освіта (Мова та зарубіжна література (англійська)» денної форми навчання за держзамовленням; термін навчання становить 3 роки 10 місяців; за умови повного виконання навчального плану та успішного складання атестаційного екзамену здобувачка вищої освіти закінчить навчання 30.06.2027 (а. с. 4). Згідно зі ст.\~198\~СК\~України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199\~СК\~України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.\~200\~ЦПК\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст.\~191\~СК\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 2 ЦПК України встановлено, що з авданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до\~ ст. 4 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.\~12,\~81 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За правилами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання спільної повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не довше, як до досягнення [PERSON] 23-х років. Підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, про що просила у позові позивачка, суд не вбачає і позивачка не навела достатніх доводів на обґрунтування цих позовних вимог, а саме на підтвердження спроможності відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial