Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" (далі - Товариство) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором № 230618-62642-1 від 18.06.2023 р. станом на 21.03.2024 р. у розмірі 31 250,00 грн., посилаючись на те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язань за зазначеним договором. [PERSON] своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що між Товариством та [PERSON] (Позичальник) укладено договір № 230618-62642-1 від 18.06.2023 р. з додатками (а. с. 12 - 16). Укладення договору № 230618-62642-1 від 18.06.2023 р. відбулось, зокрема, на підставі норм Закону України "Про електронну комерцію". За умовами договору № 230618-62642-1 від 18.06.2023 р. Товариство надає Позичальникові грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти з користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом становить 3,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 1277,50%), строк користування кредитом -150 днів, періодичність платежів зі плати процентів - кожні 10 днів. Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER], що належить Позичальникові. Товариство на виконання умов договору № 230618-62642-1 від 18.06.2023 р. перерахувало на картку № [NUMBER] , яка емітована на ім`я [PERSON] , грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується чеком про проведення переказу від 18.06.2023 р., листом від 22.07.2024 р. Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" та випискою від 22.07.2024 р. по рахунку [PERSON] (а. с. 17, 65, 66). Зобов`язань за договором № 230618-62642-1 від 18.06.2023 р. [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 21.04.2024 р. в неї виникла заборгованість у розмірі 31 250,00 грн., яка складається з основного боргу (кредиту) у розмірі 5 000,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 26 250,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним договором (а. с. 18). Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, [PERSON] не подала. Частиною першою та другою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов Товариства підлягає задоволенню. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Товариства у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 2 422,40 грн. (сплачений за подання позову судовий збір, а. с. 8, 9). Щодо витрат на правничу допомогу, Суд зазначає наступне. Частиною другою статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Тобто за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу виключно адвоката. Між тим, Товариством не подано доказів укладення ним договору про надання правничої допомоги з адвокатом. Так, пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру" визначено, що договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Наданий Товариством договір № 02/06/022 від 02.06.2022 р., як свідчить його назва та зміст, є договором про надання юридичних послуг, його укладено Товариством не з адвокатом, а з фізичною особою - підприємцем Руденком К.В. (а. с. 37 - 38). Ці статуси є різними, так як діяльність фізичної особи-підприємця є підприємницькою, тобто господарською діяльністю, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та, як правило, з метою одержання прибутку, тоді як адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту (стаття 3 Господарського кодексу України, стаття 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Нормами Цивільного процесуального кодексу України не передбачено розподілу витрат на правничу допомогу, надану фізичною особою - підприємцем. Зважаючи на наведене, Суд відмовляє у стягненні на користь Товариства з [PERSON] витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved