Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

05 серпня 2024 року заявники звернулись до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеною вище заявою, де просили ухвалити судове рішення, яким встановити факт належності їм свідоцтва про право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] від 15.07.1994 року, записаного у реєстрову книгу за №4733. В своїй заяві заявники посилались на те, що їм та [PERSON] - їх чоловіку та батьку на праві спільної сумісної власності належить по 1/3 частини вищезазначеної квартири. Однак, у свідоцтві про право власності на житло їх прізвища записані не «[PERSON]», а « [PERSON] ». Тобто, прізвища вказані помилково « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Вони, як спадкоємці першої черги, у встановлений шестимісячний строк після смерті [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу. Однак, при вивченні правовстановлюючих документів, зокрема, Свідоцтва про право власності на житло від 15.07.1994 року, нотаріусом була виявлена вищезазначена помилка у написанні прізвищ співвласників квартири. В подальшому, з метою виправлення даної помилки, заявники звернулись до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради з відповідною заявою. Листом № 4/4-399-01-14 від 30.07.2024 року їм було повідомлено, що допущена помилка може бути виправлена не у судовому порядку лише у тому разі, якщо в документах, на підставі яких видавався правовстановлюючий документ даної помилки не було, і помилка була допущена саме з вини органу, який його видав. При цьому, копії документів, які б посвідчували осіб заявників на момент оформлення свідоцтва про право власності на житло в архівній справі з приватизації відсутні, а тому заявникам рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло від 15.07.1994 року, записаного в реєстрову книгу за № 4733. Внаслідок помилкового написання прізвищ в свідоцтві про право власності на житло заявники позбавлені можливості оформити свої спадкові права та в подальшому повноцінно розпоряджатися майном, що змусило їх звернутися до суду. Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено судовий розгляд. Заявники у судове засідання не з`явились, у своїх заявах просили розглянути справу без їх участі. Заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Від заінтересованої особи до суду також надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Не заперечують проти задоволення даної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, який видано 15.07.1994 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (так у документі) на праві спільної сумісної власності нележить квартира [ADDRESS] . Квартира приватизована останніми згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». (а.с.12) Заявники у своїй заяві зазначають, що їх прізвища у свідоцтві про право власності записані неправильно, бо вони «[PERSON]», а не «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . (а.с.10) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Заявники, як спадкоємці першої черги, у встановлений шестимісячний строк після смерті [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі 70891929, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. (а.с.11) При вивченні правовстановлюючих документів, зокрема, Свідоцтва про право власності на житло від 15.07.1994 року, нотаріусом виявлено неоднакове написання прізвищ співвласників квартири у різних документах. В подальшому, з метою приведення у відповідність правовстановлюючого документу заявники звернулись до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради з відповідною заявою.(а.с.13) Листом № 4/4-399-01-14 від 30.07.2024 року заявникам повідомлено, що допущена помилка може бути виправлена не у судовому порядку лише у тому разі, якщо в документах, на підставі яких видавався правовстановлюючий документ даної помилки не було, і помилка була допущена саме з вини органу, який його видав. При цьому, копії документів, які б посвідчували осіб заявників на момент оформлення свідоцтва про право власності на житло в архівній справі з приватизації відсутні, а том> рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло від 15.07.1994 року, записаного в реєстрову книгу за № 4733. (а.с.14) Тобто, очевидним є те, що у свідоцтві про право власності допущено помилку у написанні прізвищ співвласників квартири, яка була допущена на думку суду з-за неправильного перекладу прізвища з російської на українську мову. Таким чином, судом встановлено, що з-за різного написання прізвища співвласників квартири у різних документах, у заявників дійсно існують перешкоди щодо реалізації ними права власності на нерухоме майно. Згідно роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно доп.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Окрім того, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання цього документу, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим. Таким чином, коли вимоги заявників знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами і оскільки вони мають для них юридичне значення, то даний факт підлягає встановленню. Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved