Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~У вересні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 04 травня 2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №05. Від шлюбу мають повнолітнього сина та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ними та перебуває на їхньому утриманні. Причиною розірвання шлюбу є неодноразові зради і подружня невірність відповідача. Між ними погіршилися відносини, часто виникали сварки та суперечки, втрачено взаєморозуміння та довіру. Фактично їхня сім`я розпалась, існує лише формально, тому, [PERSON] просить шлюб розірвати, залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », дитину залишити проживати з нею та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає, погоджується на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 04 травня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №05. Причиною розірвання шлюбу є неодноразові зради і подружня невірність відповідача. Між сторонами погіршилися відносини, часто виникали сварки та суперечки, втрачено взаєморозуміння та довіру. Шлюбні відносини носять формальний характер, подальше спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим, оскільки спільне життя у сторін не склалось, в силу несумісності характерів. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітню доньку сторін суд залишає проживати з матір`ю. Також позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved