Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 07.06.2019 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001328666501, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 10000 грн, який пізніше було збільшено до 35200 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідач не сплачує своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та станом на 04.06.2024 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 62567,87 грн, яка складається з наступного: 35199,88 грн заборгованості за кредитом; 27367,99 грн заборгованості за процентами. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 09.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, розгляд справи просив проводити без участі представника, проти винесення рішення не заперечував. Відповідно до поданої письмової заяви, яка по суті є відзивом на позов, відповідач просить слухати справу у його відсутність; проти позову заперечив та в задоволенні позовних вимог просив відмовити, виходячи з того, що: надані позивачем заява, паспорт споживчого кредиту не прив`язані за змістом саме до публічної пропозиції Банку на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яку [PERSON] не підписував. Крім цього, відповідно до паспорту споживчого кредиту строк кредитування становить 12 місяців і зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий період у разі відсутності заперечень будь-якої сторін; оскільки останнє використання коштів відповідачем було 11.02.2022, а після цього користування не здійснювалося, відповідачем фактично було висловлено заперечення щодо кредитування, а тому з цього часу кредитний строк є закінченим. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Враховуючи викладене, а також наявність заяв обох сторін про слухання справи в їх відстуність, відсутність будь-яких інших заяв та клопотань, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 07.06.2019 року [PERSON] підписав заяву № 2001328666501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у Банку, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 10000 грн, який пізніше було збільшено до 35200 грн на строк 12 місяців, процентна ставка 47,88%. Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту від 07.06.2019. Згідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Крім того, згідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не заперечується, отримання ним кредитних коштів (кредитний ліміт) за укладеним кредитним договором в сумі 10000 грн, який в подальшгому збільшено до 35200 грн. Згідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України "Про споживче кредитування", у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Так, у матеріалах справи міститься письмова вимога (повідомлення) від 05.06.2024 року №КНО-44.2.2/325, відповідно до якої Банк повідомив [PERSON] про наявність заборгованості та пред`явив вимогу про виконання зобов`язання, відтак позивач набув права вимоги повернення споживчого кредиту. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, у відповідача наявна заборгованість станом на 04.06.2024 року має розмір 62567,87 грн та складається з: 35199,88 грн заборгованості за кредитом; 27367,99 грн заборгованості за процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. В частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами, відповідач не подав належних письмових доказів сплати заборгованості та власного контррозрахунку за кредитним договором, не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду у цій справі. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та процентами в розмірі 62567,87 грн підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, виходячи із наступного. Умовами Публічної пропозиції Банкуна укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції Банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMSповідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. Кри цьому, у разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Аналізуючи відносини сторін, суд враховує, що в підписаній відповідачем заяві на отримання кредиту та паспорті споживчого кредиту позивач підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами надання кредиту, а також підписанням заяви він беззастережно прийняв Публічну пропозицію Банку в повному обсязі. Заперечуючи проти ознайомлення з умовами кредитування, відповідач не зазначає, яку ж пропозицію (іншу, ніж вказана позивачем) він прийняв підписавши заяву на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту, отримавши кредитні кошти у користування, погодившись в подальшому із збільшенням кредитного ліміту, виконуючи кредитний договір, користуючись кредитними коштами біля трьох років. У суду відсутні підстави вважати, що відповідач виконував інші умови публічної пропозиції Банку, які є складовою кредитного договору, оскільки відповідач про це не зазначає, інші умови не наводить; не містять матеріали справи і жодних письмових заперечень відповідача щодо неналежного виконання Банком умов кредитного договору, незгоду відповідача із розмірами кредитних лімітів, строків кредитування, нараховуваної процентної ставки, інших умов; не містять матеріали справи і письвомої відмови відповідача від продовження зобов`язальних відносин сторін за укладеним договором. У зв`язку з цим у суду також відстуні підстави ототожнювати фактичне припинення користування відповідачем кредитними коштами із волевиявленням відповідача саме щодо припинення кредитних відносин сторін. З огляду на викладені обставини, твердження відповідача про відсутність ознайомлення з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами суперечить матеріалам справи та не узгоджується з нормами чинного законодавства, а відсутність підпису позичальника на паперовому екземплярі публічної пропозиції не свідчить в цьому випадку про неукладеність кредитного договору. Крім того, з наданої стороною позивача виписки про рух коштів по картці позичальника убачається, що позивач після отримання банківської картки активно користувався кредитними коштами. Таким чином, судом встановлено, що умови кредитування позивач розумів та погодив, інформацію стосовно наданих фінансових послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» отримав, про що свідчить його підпис в анкеті-заяві, паспорті споживого кредиту, подальше виконання ним умов кредитного договору відповідно до публічної пропозиції, відсутність будь-яких письмових заперечень щодо умов кредитування, строків тощо. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що банком та позичальником при укладенні кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов цього договору, позичальником підтверджено своїм підписом, що він ознайомлений з умовами кредитування та згодний з ними, договір укладено у письмовій формі у відповідності до вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про необґрунтованість заперечень відповідача. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved