Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить: встановити факт належності, [PERSON] , померлого [INFO] - житлового будинку під [ADDRESS] належного йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 02 липня 1973 року виданого Виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської Ради депутатів трудящих Відділом комунального господарства. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для побудови житлового будинку посвідченого нотаріусом 1-й, 2-й Дніпродзержинської нотаріальної контори 18.06.1958 року та зареєстрований в реєстрі за № 2/6575, його батьку, [PERSON] була надана земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (стара назва міста - Дніпродзержинськ) де його батьки збудували будинок. 07.06.1973 році будинок був зданий до експлуатації, що підтверджується Актом про прийняття будинку до експлуатації. 02 липня 1973 року Виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської Ради депутатів трудящих Відділом комунального господарства було видане Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок в якому була зроблена помилка в написанні адреси, замість вірного [ADDRESS] було записано невірно по [ADDRESS] . В листі КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» № 1/370 від 28.02.2024 року зазначено, що право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності (помилково видане на 4-й провулок Вечірній (Невський стара назва) від 02.07.1973 року, виданого відділом комунального господарства, згідно рішення № 338 від 15.06.1973 року, також повідомлено, що з 01.01.2013 року підприємство втратило статус державного реєстратора тому немає права здійснювати виправлення в правовстановлюючих документах. [INFO] його батько - [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку під [ADDRESS] . На день відкриття спадщини з батьком проживала та була разом з ним зареєстрована його мати, [PERSON] , яка спадщину прийняла фактично. Він, [PERSON] після смерті батька спадщину не прийняв, вирішили що єдиним власником буде мати, [PERSON] . За життя мати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом не отримувала. [INFO] мати, [PERSON] - померла. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку під [ADDRESS] . У встановленні законом строки він, як єдиний спадкоємець першої черги подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] до приватного нотаріуса Моісієнко Валентини Миколаївни . Інші спадкоємці першої черги відсутні. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 13.08.2024 року за № 55/02-31 у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті - [PERSON] , померлої [INFO] - відмовлено, у зв`язку з неподанням документів, що підтверджують право власності на спадкове майно та у зв`язку з розбіжністю в написанні адреси спадкового будинку у правовстановлюючому документі. Йому нотаріусом роз`яснено його право щодо захисту свого права у відповідності ст. 3 ЦПК України та ст. 50 Закону України «Про нотаріат». Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для побудови житлового будинку посвідченого нотаріусом 1-й, 2-й Дніпродзержинської нотаріальної контори 18.06.1958 року та зареєстрований в реєстрі за № 2/6575, [PERSON] була надана земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] ) де 07.06.1973 році будинок був зданий до експлуатації, що підтверджується Актом про прийняття будинку до експлуатації. 02 липня 1973 року Виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської Ради депутатів трудящих Відділом комунального господарства було видане Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] ). Відповідно до листа КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» № 1/370 від 28.02.2024 року в якому зазначено, що право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності (помилково видане на 4-й провулок Вечірній (Невський стара назва) від 02.07.1973 року, виданого відділом комунального господарства, згідно рішення № 338 від 15.06.1973 року, також повідомлено, що з 01.01.2013 року підприємство втратило статус державного реєстратора тому немає права здійснювати виправлення в правовстановлюючих документах. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 27.03.2012 року, [INFO] - [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 24.01.2024 року, [INFO] [PERSON] - померла. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку під [ADDRESS] . У встановленні законом строки [PERSON] , як єдиний спадкоємець першої черги подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса кам`янського районного нотаріального округу Моісієнко Валентини Миколаївни. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 13.08.2024 року за № 55/02-31 у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті - [PERSON] , померлої [INFO] - відмовлено, у зв`язку з неподанням документів, що підтверджують право власності на спадкове майно та у зв`язку з розбіжністю в написанні адреси спадкового будинку у правовстановлюючому документі. Йому нотаріусом роз`яснено його право щодо захисту свого права у відповідності ст. 3 ЦПК України та ст. 50 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням, спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику необхідно для подальшого розпорядження своєю земельною ділянкою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню, з огляду на те, що доводи, якими вона обґрунтована знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved