Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона має з відповідачем спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Наразі син навчається на денній формі навчання в Національному університеті Біоресурсів і природокористування України, строк навчання до 30.06.2027 року. Оскільки навчання пов`язане зі значними матеріальними витратами, відповідач добровільно не надає їй матеріальну допомогу на утримання сина, позивач просить суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення його навчання або досягнення 23 річного віку. 09.07.2024 року ухвалою суду з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Позивач просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, та просила їх задовольнити. Відповідач, будучи обізнаним про розгляд справи, не скористався своїм правом на подачу відзиву, не надав доказів того, що у нього існують складності через військову службу у наданні будь-яких доказів, які б він бажав приєднати до справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] навчається на денній формі навчання в Національному університеті Біоресурсів і природокористування України, строк навчання до 30.06.2027 року, що підтверджується довідкою №4270 від 11.06.2024 року. Як вбачається з рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/4209/21 від 05 квітня 2022 року, відповідач має на утриманні ще іншу дитину - [PERSON] , [INFO] . Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). За змістом статі 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи денну форму навчання, відсутність об`єктивних даних про наявність у [PERSON] доходу, необхідність в харчуванні та одязі, витратах на проїзд, придбання підручників та канцелярських товарів, суд дійщов висновку про те, що у зв`язку з навчанням син сторін потребує матеріальної допомоги, а тому, приймаючи до уваги матеріальну можливість утримувати повнолітню дитину обома батьками, та враховуючи, що відповідач на утриманні має ще й іншу дитину, суд вбачає наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на період навчання сина та вважає за можливе визначити стягнення аліментів у розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки такий розмір буде достатнім для забезпечення життєдіяльності, та є тією сумою, яку відповідач спроможний надати на утримання повнолітнього сина з урахуванням його матеріального становища. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір.

Outcome: partial