Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.03.2018 року між АТ «ОТП Банк» (первісним кредитором) та відповідачем як позичальником укладено кредитний договір № 2018184524. 28.06.2023 року між АТ «ОТП Банк» та позивачем укладено договір факторингу № 28/06/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передало належні йому права вимоги позивачу за плату, а останній прийняв ці права, вказані у реєстрах, в тому числі до відповідача за вказаним кредитним договором від 06.03.2018 року. Зокрема, позивач отримав до відповідача право грошової вимоги в загальній сумі 40 413,31 грн., з яких: - 35\~164,51 грн. загальна сума боргу по тілу; - 5\~248,80 грн. загальна сума боргу по відсотках. З моменту отримання вказаного права вимоги, а саме з 28.06.2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором в розмірі 40 413,31 грн. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконав, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість за вказаним договором та понесені судові витрати в розмірі 3 028 грн., понесені по оплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності та не подав відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача згідна із таким порядком судового розгляду. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (їх представників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 06.03.2018 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено укладено кредитний договір № 2018184524. Згідно з п.1.2 цього договору вказаний позикодавець надав відповідачу споживчий кредит, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі визначені даним договором та графіком платежів (а.с.5) Судом також встановлено, що 28.06.2023 року між АТ «ОТП Банк» та позивачем укладено договір факторингу № 28/06/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передало належні йому права вимоги позивачу за плату, а останній прийняв ці права, вказані у реєстрах, в тому числі до відповідача за вказаним кредитним договором від 06.03.2018 року. Зокрема, позивач отримав до відповідача право грошової вимоги в загальній сумі 40 413,31 грн., з яких: - з 35\~164,51 грн. загальна сума боргу по тілу; - 5\~248,80 грн. загальна сума боргу по відсотках (а.с.14-16). Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 2018184524 в розмірі 40 413,31 грн. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідачка не виконала умов вищевказаного договору. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. ст. 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ч.2 ст.1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом також встановлено, що на час ухвалення даного рішення вказана заборгованість відповідачкою добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне. Тому позов підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн., що стверджується платіжною інструкцією від 15.03.2024 року (а.с.4). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України та,

Outcome: approved