Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №002020, виданого на ім`я " [PERSON] " - [PERSON] , яка померла [INFO] ;\~ встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] є дочкою\~ [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити [PERSON] \~ додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що її мати [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Ярівської сільської ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області від 21 січня 1999 року №1\~ стала власником земельної ділянки площею 5.59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ярівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №002020, виданим 19 квітня 1999 року Ярівською сільською радою народних депутатів. [INFO] померла [PERSON] . При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської державної нотаріального контори Одеської області з заявою про видачу\~ свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним пропущено\~ строк для прийняття спадщини, відсутні докази, що підтверджують факт родинних відносин та належність померлій зазначеного майна. Дійсно, в документах, що підтверджують родинні відносини між позивачем та спадкодавцем наявні розбіжності в написанні прізвища спадкодавця. Крім того, у\~ вказаному Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №002020 в графі «прізвище, ім`я, по батькові» було допущено помилку, а саме вказано\~\~ « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». На даний час виправити помилку в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №002020 не можливо. Строк для прийняття спадщини був пропущений, оскільки позивач є багатодітною матір`ю,\~ у період з 2005 року по 2019 рік народила сімох дітей, у зв`язку з чим перебувала у безперервній відпустці по догляду за дітьми не маючи фізичної та фінансової можливості для своєчасного звернення до нотаріуса з відповідною заявою.\~ Враховуючи вище викладене, позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. Позивач в судове\~ засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, на вимогах наполягає. Представник відповідача Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла\~ заява про згоду з позовними вимогами позивача\~ та з проханням розглянути справу без його участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті\~ ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Відповідно до вимог ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, з матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилась « [PERSON] » (мовою оригіналу), батьками якої мовою оригіналу є « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 30 січня 2005 року за актовим записом №І Виноградівською сільською радою Тарутинського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області. Дійсно, у наданих заявницею документах наявні розбіжності в написанні прізвища. Проте, з довідки виконавчого комітету Тарутинської селищної ради\~ Болградського району Одеської області №182/17/11-15 від 05 червня 2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно є донькою\~ [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Зазначена обставина також підтверджується письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON] .. Тож, на підставі вищевказаних письмових доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] дійсно є донькою\~ [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а тому вважає встановленим факт родинних відносин. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~ Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Ярівської сільської ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області від 21 січня 1999 року №1\~ стала власником земельної ділянки площею 5.59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ярівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №002020, виданим 19 квітня 1999 року Ярівською сільською радою народних депутатів, де в графі «прізвище, ім`я, по батькові» було допущено помилку, а саме вказано\~\~ « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] » . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області. Згідно довідки Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області від 21 травня 2024 року №Ш-405/01-21\~ вбачається, що виправити помилку у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №002020 неможливо. З довідки виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області від 05 червня 2024 року №182/17/11-15\~ вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно належала земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №002020, виданого 19 квітня 1999 року Ярівською сільською радою народних депутатів. Зазначена обставина також підтверджується письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON] .. З наведеного вбачається, що різниця в написанні прізвища в Державному акті та свідоцтві про смерть спадкодавця виникла в результаті не вірного перекладу. За таких обставин,\~ суд вважає встановленим факт належності [PERSON] Державного акту\~ та вважає необхідним вимоги заявника про встановлення факту належності\~ задовольнити.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою\~ про\~ визначення додаткового\~ строку\~ для\~ прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~ статті\~ 1272\~ ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців\~ за\~ заповітом\~ і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також\~ відмови\~ від\~ її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів\~ місцевого\~ самоврядування\~ за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Як встановлено в судовому засіданні: [PERSON] , [INFO] дійсно є донькою\~ [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Ярівської сільської ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області від 21 січня 1999 року №1\~ стала власником земельної ділянки площею 5.59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ярівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №002020, виданим 19 квітня 1999 року Ярівською сільською радою народних депутатів. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області. Позивач [PERSON] , як спадкоємець майна померлої [PERSON] за законом\~ звернулась до державного нотаріуса Тарутинської державної нотаріального контори Одеської області з заявою про видачу\~ свідоцтва про право на спадщину, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 квітня 2024\~ року, оскільки нею, зокрема, пропущено\~ строк для прийняття спадщини, з рекомендацією звернутись до суду. Строк для прийняття спадщини був пропущений, оскільки позивач є багатодітною матір`ю,\~ у період з 2005 року по 2019 рік народила сімох дітей, у зв`язку з чим перебувала у безперервній відпустці по догляду за дітьми не маючи фізичної та фінансової можливості для своєчасного звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.\~ В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.\~\~\~\~\~ Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тож, суд визнає, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому зазначена вимога підлягає задоволенню. Крім того, ухвалою суду від 17 червня 2024 року позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки вона є членом багатодітної сім`ї. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони\~ пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 14 червня 2024\~ року. Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 14 червня\~\~ 2024\~\~ року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 1211 гривень 20 копійок. Тож, враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача\~ в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3633 гривні 60 копійок за три позовні вимоги немайнового характеру. На підставі викладеного

Outcome: approved