Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Представник ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4101820 від 04.05.2021 у розмірі 41880,07 грн, а також просив стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачкою умов вказаного кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте безпосередньо в позовній заяві просив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача (а.п.4) Відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, але не надала відзиву на позовну заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зі згоди позивача (а.п.4), суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. 04.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №4101820 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, який був підписаний відповідачкою електронним підписом, банк надав [PERSON] кредит у сумі 12700,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки, строком на 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація відповідно до п.4.3 Договору. Реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 693,50% та реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою 485,45%. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору (п.1.4 кредитного договору) (а.п.5-9), що також вбачається із копії паспорту споживчого кредиту (а.п.10-12). 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №04-02-02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про надання споживчого кредиту №4101820 від 04.05.2021, де позичальником є [PERSON] (а.п.26-28), що також підтверджується копіями реєстру боржників (а.п.29-30, 31). В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі і за договором про надання споживчого кредиту №4101820 від 04.05.2021, де позичальником є [PERSON] (а.п.32-34), що також підтверджується копіями реєстру боржників (а.п.35-36, 37). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідачки [PERSON] ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №4101820 від 04.05.2021 виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 12700,00 грн відповідачці, проте [PERSON] у порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результату чого станом на 10.01.2023 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку становить 41880,07 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 12700,00 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 28956,00 грн, нараховані 3% річних 20,87 грн, інфляційні витрати 203,20 грн (а.п.24-25). Статтями 526 та 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися у встановлений строк та належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526,\~612,\~625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. З копії договору №4101820 про надання споживчого кредиту від 04.05.2021 вбачається, що даний кредитний договір укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі. У\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У ч.1, 2\~ст.639 ЦК України\~зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.1\~ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст.642\~ЦК України). Як убачається з матеріалів справи, позивач належить до фінансових установ, які мають право здійснювати такий вид фінансових послуг як факторинг. Кредитний договір укладений в електронній формі відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»,\~Закону України «Про захист прав споживачів», не суперечить приписам ст.6,\~205,\~207,\~627-628,\~634,\~639,\~642 ЦК України, на виконання вимог ч.1 ст.638 ЦК України сторони у досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, у зв`язку з чим він відповідно до\~ст.629 ЦК України\~є обов`язковим для виконання сторонами. Приписами\~ст.1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом положень п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.1\~ст.516 ЦК України\~визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вищевказаний договір про надання кредиту та відступлення прав вимоги не були визнані у встановленому законом порядку недійсними, а тому у відповідності до положень ст.6,\~204,\~627, 629,\~1083 ЦК України\~є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання. Відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 ЦК України . Відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідачка [PERSON] належним чином умов договору №4101820 про надання споживчого кредиту від 04.05.2021 не виконувала, кредит в установлені строки його повернення не повертала, а тому заборгованість у розмірі 41880,07 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу в сумі 13000,00 грн. Позивач поніс витрати на правову допомогу адвоката в сумі 13000,00 грн, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги №02/01-2023 від 02.01.2023 (а.п.41-42), копією заявки про надання юридичної допомоги №1023 від 26.04.2024 (а.п.45), копією витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 03.04.2023 (а.п.46), копією прайс-листа (а.п.42-43), копією платіжної інструкції №0433390000 від 10.05.2024 (а.п.44). Відповідно до ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 3028,00 грн судового збору, вказаний судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом\~\~за умовами договору про надання правничої допомоги\~\~при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,\~\~як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена)\~\~відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи\~\~незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18. ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 13000,00 грн, який є завищеним, в даному випадку розумним та співмірним розміром є 5000,00 грн витрат на правничу допомогу, які в даному випадку підлягають до стягнення з відповідача на корить позивача. На підставі наведеного та Закону України «Про електронну комерцію»,\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про захист прав споживачів», ст.6, 204-205, 207, 512, 514, 516, 526, 530, 610, 612, 625-629, 634, 638-630, 642, 1049, 1050, 1054, 1083 ЦК України,

Outcome: approved