Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просила суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , стосовно [PERSON] , [INFO] , а також внести необхідні зміни до актового запису про народження останнього. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з грудня 2007 року у будинку заявника за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у них народився син [PERSON] , а запис про батька було зроблено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Протягом усього подружнього життя [PERSON] та [PERSON] так і не зареєстрували шлюб. При цьому, заявник народжувала сина у м. Києві, дитина була бажаною, подружжя на літній період проживали у будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У листопаді 2017 року між заявником та [PERSON] виник конфлікт, оскільки останній почав вживати алкогольні напої. З цього часу подружжя проживало окремо, але продовжували спілкуватись у телефонному режимі. [PERSON] проживав у квартирі своєї матері у м. Києві. При цьому, [PERSON] продовжував піклуватись про сина, але так і не встиг подати заяву про визнання себе батьком. [INFO] [PERSON] помер, про що заявник дізналась від матері останнього [PERSON] , з якою заявник підтримувала зв`язок. На її думку, батьківство [PERSON] стосовно сина підтверджується фактом їх схожості, показами свідків, фото, довідкою про фактичне проживання однією сім`єю та тією обставиною, що батько дитини вказаний як [PERSON] . Встановлення даного факту у судовому порядку заявнику необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини із записом про батька. Ухвалою суду від 05 червня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання, витребувано витяги з актового запису про народження та актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] . 08.07.2024 року витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] .. Протокольною ухвалою суду від 08.07.2024 року ухвалено викликати та допитати в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 18.09.2024 року на запит суду надійшла копія актового запису про народження доньки померлого [PERSON] .. У судовому засіданні заявник вимоги даної заяви підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату і час розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення\~заявника та\~заявлених у\~справі свідків, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов до наступних висновків. Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON] (відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України). [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. На підтвердження факту батьківства [PERSON] заявник надала копію медичної книжки [PERSON] , де його батьком вказано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , а також фотографії, які містяться у матеріалах справи. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт спільного проживання заявниці та померлого [PERSON] та факт народження дитини [PERSON] .. Свідок [PERSON] повідомила суд про те, що були місяці, коли заявник та померлий [PERSON] разом не проживали. Згідно з ч.2\~ст. 1 СК України\~регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до\~ст. 7 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання\~\~сімейних\~\~відносин\~\~має\~\~здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до положень\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. При цьому, за ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~статтями 122\~та\~125\~цього Кодексу. Згідно ст.\~125\~СК України,\~якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від матері\~визначається на\~підставі документа\~закладу охорони\~здоров`я\~про народження\~нею дитини. Якщо\~мати та\~батько дитини\~не перебувають\~у шлюбі\~між собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається: 1)\~за заявою\~матері та\~батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У той же час, заявник у судовому засіданні не змогла пояснити, чому [PERSON] , якщо вважав себе батьком дитини, з часу її народження, [INFO] , протягом більш як два роки до дня своєї смерті [INFO] не подав у органи реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства відносно [PERSON] .. Як передбачено\~ст.\~128\~СК України,\~за відсутності\~заяви,\~право на\~подання якої\~встановлено\~статтею 126\~цього\~Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою\~для визнання\~батьківства є\~будь-які\~відомості,\~що засвідчують\~походження дитини\~від певної\~особи,\~зібрані відповідно\~до\~Цивільного процесуального\~кодексу України. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~особою,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та роз`яснень, викладених\~у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім того, як вказано у п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. При цьому, як передбачено п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. В судовому\~засіданні заявник\~зазначала,\~що проведення\~судово-медичної експертизи у даній справі є не можливим, оскільки живі родичі у померлого [PERSON] відсутні. У той\~же час, як\~встановлено судом\~та не\~спростовувалось [PERSON] , підтверджувалось свідком, у померлого [PERSON] є донька від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записом акта про народження № 430 від 20.12.1999 р. Проте, звертаючись до суду з вказаною заявою, та в ході розгляду вказаної справи, заявник [PERSON] не залучила та не клопотала про залучення доньки померлого [PERSON] [PERSON] , до участі у розгляді вказаної справи в якості заінтересованої особи, яка є спадкоємицею майна батька. Більш того, заявник не ініціювала питання щодо проведення аналізу ДНК між сестрою та братом, завдяки якому можливо визначити, чи є їм обом рідним батько [PERSON] .. Така експертиза проводиться у випадку неможливості проведення прямої ДНК експертизи на визначення батьківства, виявляє ймовірність того, чи мають діти спільних батьків чи ні, та є незамінною, коли відсутня можливість отримати генетичний матеріал у батьків, і завдяки проведенню якою можна підтвердити батьківство непрямим способом. Верховний Суд України, зазначив в листі від 01.01.2012 року, Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. При цьому слід враховувати дату народження дитини: якщо помер батько дитини, яка народжена після [INFO] , факт його батьківства може бути встановлений на підставі різних доказів (зокрема, висновку судово-медичної експертизи). При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне спілкування, придбання майна для спільного користування тощо). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін,які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Дана правова позиція, стосовно доказів в такій категорії справи, висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 року по справі № 6-24384ск15. У той же час, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що за життя [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] .. Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які [PERSON] посилалася у своїй заяві не знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому, з врахуванням вимог законодавства, слід відмовити у задоволенні вимог даної заяви. За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed