Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути аліменти з відповідача на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позову позивачка вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 07.10.2022 року Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, тому позивачка була змушена звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу, але її недостатньо для існування. Також позивачка вказує, що відповідач є військовослужбовцем, отримує грошове забезпечення, має II групу інвалідності, інших дітей або непрацездатних осіб на утриманні немає, має можливість надати позивачці матеріальну допомогу, якої вона потребує у зв`язку з перебуванням у декретній відпустці та відсутністю джерел доходу. Враховуючи вище вказане, позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторонам був наданий час для подання заяв по суті. Заяв по суті, у строки, встановлені судом, не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, з урахуванням положень ст.279 ЦПК України, та ухвалити рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до викладеного в ксерокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони з 07.10.2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Дитина зареєстрована з матірю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади (а.с.4,7). Згідно з довідкою №48 від 03.06.2024 року, [PERSON] з 22.02.2016 року по теперішній час працює в виробничому підрозділі Лозівська дистанція колії регіональної філії Південна залізниця АТ Українська залізниця. З 06.02.2024 року по 13.11.2026 року позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с.9). Як зазначила позивачка, відповідач добровільно матеріальну допомогу їй та дитині не надає, а оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, то заробітку, крім соціальних виплат не має. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини сторони не вирішили. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Враховуючи всі докази в їх сукупності, беручи до уваги відсутність відзиву відповідача, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 08.07.2024 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на положення п.3 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Пунктом 9 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є інвалідом II групи. Беручи до уваги вище вказане, суд вважає за необхідне судовий збір, повязаний з розглядом даної справи, віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved