Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів на утримання дитини В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 2006 по 2013 рік вона підтримувала з [PERSON] близькі відносини, притаманні чоловікові та дружині, але у зареєстрованому шлюбі не перебували. [INFO] вона народила доньку, яку зареєструвала як [PERSON] батьком якої зазначений [PERSON] . Відповідач [PERSON] зустрів її з дитиною з пологового будинку, він та його батьки були присутні на святкуванні річниці доньки, однак, [PERSON] відмовився подати до органу РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 СК України з її слів. Зазначає, що [PERSON] є спільною донькою сторін, на цей час вона проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні, має вади у здоров`ї, а тому вважала, що з відповідача повинні бути стягнуті аліменти на їх спільну доньку в розмірі частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. З метою захисту прав та інтересів дитини, встановлення правової визначеності у їх родинних стосунках, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 22.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 03.11.2022 року призначено по справі судову молекулярну - генетичну експертизу. Ухвалою суду від 01.02.2024 направлено справу для проведення по справі судової молекулярно - генетичної експертизу. Ухвалою суду від 27.05.2024 призначено по справі судову молекулярну - генетичну експертизу. Ухвалою суду від 27.08.2024 закрито підготовче провадження у справі з призначенням її до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Хромих Е.В. позов підтримують, просять задовольнити з підстав, що зазначені. Адвокат звертав увагу щодо ухилення [PERSON] , від проведення судової експертизи та суперечливої поведінки відповідача в ході судового розгляду Представник відповідача [PERSON] . - адвокат Груба А.С. просить відмовити у задоволенні позову за недоведеності. Представники третіх осіб просять розглянути справу за х відсутності. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] свідчила , що на долучених фото зображені [PERSON] , [PERSON] та їх донька [PERSON] в певні значні періоди у житті дитини: коли батько Шапочка Я забирав дитину з пологового будинку та був пристній на святкуванні річниці. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідчення свідка,дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, які про свою участь в судовому засіданні не заявили, суд вважає за можливе ухвалити рішення за обсягом наявних у справі доказів із задоволенням заявлених вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] народила дитину, яку зареєструвала як [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 жовтня 2013 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області батьком дитини зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] познайомилась з [PERSON] , між ними склались близькі стосунки, а з 2006 року вони почали мешкати разом. Про вказані обставини [PERSON] зазначила в обґрунтування пред`явлених вимог. Так, звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказувала, що саме [PERSON] є біологічним батьком малолітньої [PERSON] . Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини і це одне з найактуальніших питань у сімейному праві України, адже факт походження дитини від даного чоловіка спричиняє необхідність виконання обов`язків батька, визначених українським законодавством. За загальним правилом, у випадку, коли мати і батько перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, презюмується, що дитина походить від подружжя. У випадку, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, відповідно до ч.2 ст.125 СК України походження дитини від батька визначається або за спільною заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду. Згідно зі ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Це положення ст.121 СК України, звичайно ж, стосується як дітей, народжених у шлюбі, так і дітей, народжених особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі (народжені поза шлюбом). Отже, визначення походження дитини є підставою виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини (дітей). Розділом ІІІ глави 12 Сімейного кодексу України передбачений порядок визначення походження дитини, який можливо розподілити на визначення походження дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі та визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо. Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Призначена судова експертиза не проведена через відсутність біологічного матеріалу відповідача, який не з`явився для відбору порівняльних зразків. На переконання суду, до відповідача необхідно застосувати спеціальну процесуальну санкцію як для особи, яка ухилилась від участі у експертизі. Відповідач [PERSON] достовірно знав про наявність в суді справи щодо визнання його батьківства та призначення судової медико-генетичної експертизи, однак ухилився від явки для проведення експертизи і суду не надав жодних доказів неявки з поважних причин для проведення експертизи. Неявка відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство щодо неї. [PERSON] , будучи матір`ю [PERSON] , довела той факт, що перебувала в близьких стосунках з [PERSON] ., який фактично є біологічним батьком народженої нею дитини. Європейським судом з прав людини констатовано, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь-який доказ, наданий сторонами для підтвердження чи спростування факту оспорюваного батьківства (KALACHEVA v/ RUSSIA, No3451/05, ЄСПЛ від 07.05.2009 року). За правилами ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п.2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. З п. 2.16.4 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] батьком [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису № 1206 від 24.10.2013 року здійсненого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вказати в графі батько « [PERSON] , [INFO] , громадянин України». Щодо вимог про стягнення аліментів наявні підстави для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача Суд відповідно до статті 182 СК, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 3 вищезазначеної статті суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено у 2023 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 грн. У відзиві відповідач вказував, що на його утриманні перебувають діти на утримання яких він сплачує аліменти за судовим рішенням по 1\\4 частки зі всіх видів доходів на кожну дитини, та просив визначити розмір утримання на [PERSON] у розмірі 1\\10 частки зі всіх видів доходу. Разом з тим, [PERSON] , є чоловіком працездатного віку. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наразі дитина проживає разом з матір`ю, на кожного із батьків покладено однаковий обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки . Визнаючи розмір аліментних зобов`язань, суд зважає на матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я дитини, запропонований нею розмір аліментів та приписи ст. 182 Сімейного кодексу України, а також те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до норм чинного законодавства, покладено на обох батьків та зважаючи на встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років, донька сторін у зазначеному віці потребує значних витрат на утримання, зокрема, харчування, одяг, інші речі щоденного вжитку, суд,

Outcome: approved