Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.06.2024 року позивач та [PERSON] уклали шлюб. Починаючи з 2012 року вони періодично перебували у стосунках, проживали разом. Навесні 2024 року [PERSON] повідомила позивачу, що її син [PERSON] , [INFO] є сином позивача. У зв`язку з тим, що [PERSON] народився в період шлюбу [PERSON] з [PERSON] , то його батьком згідно актового запису № 55 від 14 травня 2016 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Октябрським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області вказано [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Позивач для підтвердження свого батьківства звернувся до медичної установи для встановлення кровної спорідненості з [PERSON] . Позивач визнає своє батьківство стосовно сина [PERSON] , прагне проживати разом, спілкуватися, забезпечувати його матеріально та офіційно оформити своє батьківство заради інтересів дитини. Тому він вимушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач просить суд визнати його, [PERSON] , [INFO] , громадянина України, РНОКПП [NUMBER] батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Виключити з актового запису № 55 від 14 травня 2016 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Октябрським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відомості про батька - [PERSON] . Зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 55 від 14 травня 2016 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Октябрським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, зазначивши в графі «батько» - «[PERSON] », в графі «громадянство батька» - «громадянин України», в графі «прізвище дитини» змінити з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] ». Ухвалою судді від 02 серпня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач не з`явився у зв`язку із перебуванням в лавах ЗС України. Був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 59). Представник позивача - адвокат Висота І.А. в підготовче засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі (а.с. 73). Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Сватенко В. Б. в підготовче засідання не з`явилися. Надали суду заяви, де відповідач позов [PERSON] про визнання батьківства стосовно [PERSON] , [INFO] , визнав повністю та просили розглянути справу без їх участі (а.с. 68-72). Представник третьої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, в подані до суду заяві просили розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с. 66). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Судом встановлено, що 05.06.2024 року позивач та [PERSON] уклали шлюб (а.с. 88). У зв`язку з тим, що [PERSON] народився в період шлюбу [PERSON] з [PERSON] , то його батьком згідно актового запису № 55 від 14 травня 2016 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Октябрським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області вказано [PERSON] (а.с. 89). 30.06.2024 року [PERSON] померла (а.с. 88). Позивач для підтвердження свого батьківства звернувся до медичної установи для встановлення кровної спорідненості з [PERSON] . Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 43651 від 29.07.2024 року, проведеного експертом клініко-діагностичної лабораторії ТОВ «МАМА ПАПА» Вихрєвою М.А., визначено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,9% (а.с. 90-106). Статтею 51 Конституції України, частинами 2-3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до ч.1-3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, при вирішенні спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з чим суд вважає що позовні вимоги позивача про встановлення батьківства підлягають задоволенню, так як підтверджені належними та допустимими доказами. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Outcome: approved