Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить, з урахуванням уточнюючої позовної заяви, змінити розмір та спосіб стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 18.06.2014 по справі № 277/581/14-ц, стягнуто з [PERSON] на її користь аліментну плату на утримання дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , а також сина [PERSON] , [INFO] - у твердій грошовій сумі у розмірі по 100 (сто) грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. На даний час доньки досягли повноліття, син [PERSON] є дитиною з інвалідністю, потребує окремої уваги і матеріальних витрат на лікування та навчається в Бердичівській спеціальній школі Житомирської обласної ради. Оскільки на даний час аліментів, які сплачує відповідач, не достатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини, просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання даного рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 09.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України з повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання даного рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак зазначив, що має можливість платити аліменти в розмірі 1500 грн, оскільки є непрацюючим та має на утриманні неповнолітню дитину. Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] від 15.04.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ємільчинського районного управління юстиції у Житомирській області (а.с.11). Згідно копії Медичного висновку № 292 від 30.09.2020 року про дитину-інваліда віком до 18 років, виданого (повторно) Комунальним некомерційним підприємством «Ємільчинська центральна районна лікарня» Ємільчинської районної ради Житомирської області 30.09.2020 року за № 832, [PERSON] має захворювання: «Системний недорозвиток мовлення середнього ступеня, воронкоподібна деформація грудної клітки, специфічні розлади розвитку дрібної моторики» (а.с.12). З довідок, виданих Бердичівською спеціалізованою школою Житомирської обласної ради за № 665 від 07.11.2023 та за № 226 від 11.06.2024 року, вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в Бердичівській спеціальній школі Житомирської обласної ради з 01.09.2017 року по даний час та перебуває на неповному державному утримані. Батько не бере участі у вихованні дитини, батьківські збори не відвідує, життям та здоров`ям сина не цікавиться. Вихованням сина та контакт з класоводом підтримує мати (а.с.13,14). Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 18.06.2014 по справі № 277/581/14-ц, стягнуто з [PERSON] аліментну плату на користь [PERSON] на утримання дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , а також сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 100 (сто) грн. щомісячно до досягнення кожним повноліття, тобто на утримання [PERSON] - до 05.05.2020, [PERSON] - до 05.04.2022, [PERSON] - до 11.06.2028, починаючи стягнення з 02.06.2014 (а.с.16). 12 липня 2022 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 88, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.07.2022, виданого Ємільчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.8). За змістом статті 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 у справі № 6-143цс14. Позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини, яка щомісячно становить 100 (сто) грн. В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Враховуючи вищенаведене, та те, що обов`язок по утриманню неповнолітнього сина [PERSON] в рівній мірі покладений на обох батьків, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, є працездатним, має неофіційний періодичний заробіток, при цьому сплачує аліменти, розмір яких не задовольняє всіх необхідних потреб неповнолітнього сина, з врахуванням стану здоров`я, віку дитини та законодавчо гарантованого і рекомендованого розміру аліментів, суд дійшов висновку про необхідність змінити розмір стягнення аліментів, що відповідно до рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 18.06.2014 по справі № 277/581/14-ц, стягуються з [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 100 (сто) грн. щомісячно до досягнення повноліття, тобто до [INFO] , починаючи стягнення з 02.06.2014 на стягнення у твердій сумі в розмірі 1600 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, оскільки, на думку суду, така зміна розміру аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. При цьому, в задоволенні позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, слід відмовити, оскільки [PERSON] є непрацюючим офіційно, однак, як зазначив він у судовому засіданні, він має періодичний заробіток. Доказів протилежного суду не надано. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп, від сплати якого позивач звільнена.

Outcome: partial