Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №04980-06/2023 в розмірі 24387,60 грн., за кредитним договором № 103925464 в розмірі 20360 грн., у загальному розмірі 44\~747,60 грн., та понесені судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що 04.06.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] , укладено кредитний договір №04980-06/2023. 27.12.2023 року укладено договір факторингу №27122023, за змістом якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», в тому числі, і до відповідача за вказним кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників від 27.12.2023 до Договору факторингу, заборгованість відповідача за наведеним кредитним договором складає 24387,60 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17387,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. 25.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 103925464, який укладено в електронній формі. 26.12.2023 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 26122023, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі, і до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №2 від 26.12.2023 до Договору факторингу, заборгованість відповідача за кредитним договором № 103925464 складає 20360 грн., з яких: 4800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14610 грн. - сума заборгованості за відсотками; 950грн. - заборгованість за комісією. Позивач вважає, що відповідач порушив умови вищевказаних договорів, не виконав покладені на себе зобов`язання, в результаті чого в останнього виникла заборгованість з їх виконання, а тому просить суд стягнути з відповідача суму боргу за договорами. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив справу розглянути без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, 13.09.2024 судом постановлено ухвалу про здійснення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 04.06.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] , укладено кредитний договір №04980-06/2023 за умовами якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало відповідачу кредит у сумі 7000 грн. терміном на 360 днів з кінчевим терміном кредиту 28.05.2024 року. Процентна ставка 1,99 % в день. Грошові кошти надано в безготівковій формі на платіжну картку№ [NUMBER] . 27.12.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 27.12.2023 до Договору факторингу №27122023 від 27.12.2023 позивач набув право грошової вимоги до відповідача щодо погашення заборгованості за договором №04980-06/2023 у розмірі 24387,60 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17387,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №04980-06/2023 за період з 27.12.2023 по 31.05.2024 відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 24387,60 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17387,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. 25.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит № 103925464 за умовами якого передбачено, що сума кредиту становить 5000 грн. Кредит надається строком на 105 днів з 25.08.2023. Пільговий період складає 15 днів та завершується 09.09.2023. Термін (дата) повернення кредиту 08.12.2023. Згідно з п. 2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок карти [NUMBER] *60. 26.12.2023 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 26122023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 103925464 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 26122023 від 26.12.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 103925464 у сумі 20360 грн., з яких: 4800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14610 грн. - сума заборгованості за відсотками; 950 грн. - заборгованість за комісією. З наданого банком розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 103925464 за період з 26.12.2023 по 31.05.2024 становить 20360 грн., з яких: 4800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14610 грн. - сума заборгованості за відсотками; 950 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахування вищезазначених норм Закону України «Про електронну комерцію», судом встановлено, що кредитні договори № 7671225, № 101460704, № 25852-07/2023, № 76568578, № 4842295, № 6002986, укладені між сторонами в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками. У матеріалах\~справи відсутні\~будь-які\~докази,\~які підтверджують\~погашення відповідачем\~заборгованості за\~вказаними \~кредитними договорами. Відповідачем під час розгляду справи не спростовано розрахунок банку, а також не надано доказів того, що такий розрахунок не відповідає дійсності, що є його процесуальним обов`язком відповідно до вимог ЦПК України. Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України від 09.10.2019 року, справа № 219/6809/16-ц, провадження № 61-31701св18. Згідно із ст. 526, 1049 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Положення ст. 81 ЦПК України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачем до суду подано достатні та належні докази на підтвердження укладання кредитних договорів, істотного порушення відповідачем його умов, існування заборгованості за укладеними договорами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відтак з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №04980-06/2023 в розмірі 24387,60 грн., за кредитним договором № 103925464 в розмірі 20360 грн., у загальному розмірі 44\~747,60 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved