Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на їх користь заборгованість у загальному розмірі 22\~246,98 грн, яка складається з заборгованостей: за Кредитним договором №1984524907 в розмірі 13587,84 грн., з яких: 6243,65 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 0,62 грн. - заборгованість за відсотками, 7343,64 - заборгованість по комісії та заборгованості за Кредитним договором №00-6367467 в розмірі 8659,14 грн., з яких: 2415,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 6244,14 грн. - заборгованість за відсотками. Також прохали стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог вказали, що 06.02.2020 року [PERSON] уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» Кредитний договір №1984524907. На підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлені Права вимоги грошові кошти у сумі, до дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встанови цим Договором. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей Позичальників. 08.11.2023 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ»), укладено Договір факторингу №НІ/11/10-Ф від 08.11.2023 відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №НІ/11/10-Ф від 08.11.2023 Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув право грошової вимоги до Відповідача в сумі 13587,84 грн., з яких: 6243,58 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,62 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 7343,64 грн. - загальна заборгованість по комісії; 0 грн. - пеня/штрафи. 29.12.2022 року [PERSON] уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» Кредитний договір №00-6367467. 25.07.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 25072023, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай Гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Каяай Гроші» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2023 року до Договору факторингу № 25072023 від 25.07.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 8659,14 грн., з яких: 2415 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6244,14 грн. - сума заборгованості за звичайними відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за простроченими відсотками. Згідно з умовами Кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути Кредит сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо первісними кредиторами станом на день відступлення права вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитно, договору в односторонньому порядку не змінювалися. За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свого представника не направило, згідно позовної заяви прохало провести розгляд справи без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувало. Відповідач [PERSON] в судове за сідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, правом на подання відзиву не скористалася. Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву до суду не подала та з урахуванням клопотання сторони позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, дійшов наступних висновків. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1 ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.\~12\~цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються кредитором, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим кредитор має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта\~статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя\~статті 89 ЦПК України). Тобто, на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь кредитдавця, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Судом встановлено, що 06.02.2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено Кредитний договір №1984524907. Цей Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» у редакції від 17.01.2020 року (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких Позичальник приєднався підписавши Договір) складають єдиний кредитний договір. Згідно умов договору [PERSON] надано кредит у сумі 15752,00 грн строком на 36 місяців, з яких 11000 грн перераховується на погашення заборгованості за діючим кредитним договором №6983281337 від 19.11.2018 року, 4752 грн перераховується ПАТ «СК «ТАС», як оплата страхового платежу за договором страхування. Щомісячний процент 2,59%, реальна річна ставка 59,86 %. Загальні витрати за кредитом 14689,93 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 30441,93 грн. Згідно позовної заяви на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлю цим Договором. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ці договору та розміру заборгованостей Позичальників. 08 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 року, відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а AT «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити TOB «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 Реєстр Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 13587,84 грн., з яких: 6243,58 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,62 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 7343,64 грн. - загальна заборгованість по комісії. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив, що останні не містять будь-яких доказів щодо надання кредитних коштів за кредитним договором 984524907 від 06.02.2020 року укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] .. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Таким чином, суду не доведено, надання ТОВ «ФК «ЦФР» позичальникові - [PERSON] грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором №1984524907 від 06.02.2020 року, на що посилається позивач у позові. Також, позивачем долучено розрахунок заборгованості за вказаними кредитним договором за підписом представника позивача. Однак, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Стосовно наявності права вимоги у позивача до боржника суд зазначає наступне. Згідно договору про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлю цим Договором. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ці договору та розміру заборгованостей Позичальників. Відомостей щодо здійснення повної оплати суми Ціни продажу, на виконання новим кредитором своїх зобов`язань за договором, до суду не подано. При цьому, вбачається, що за укладеним кредитним договором №1984524907 від 06.02.2020 року право вимоги відступлене згідно договору про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Тобто, на момент укладення договору про відступлення права вимоги ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , а відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати в подальшому позивачу на підставі договору факторингу. Суд наголошує, що предметом договору відступлення права вимоги є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні. А предметом договору факторингу є право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги). Щодо укладення 08 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 року, суд зазначає, наступне. Позивачем до суду надано копію договору не у повному обсязі (1,2,3 та останній аркуш) при цьому від суду приховано зміст п.3.1. Договору, який визначає, що фактор зобов`язаний в день укладення Сторонами цього договору сплатити Клієнту Суму Фінансування (грошові кошти за плату в рахунок відступлення прав вимоги) шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі….) Тобто, вказані аркуші не містять відомостей щодо суми грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту в день укладення даного Договору. Також, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за означеним договором факторингу (сплату суми Ціни продажу, визначеної у п.3.1 Договору Факторингу), тобто доказів, які б підтверджували належність виконання фактором своїх зобов`язань за договором, так як договір факторингу передбачає відступлення прав вимоги виключно за плату. Враховуючи все викладене вище, позивачем не доведено суду сам факт надання [PERSON] кредитних коштів в порядку та на умовах визначених кредитним договором №1984524907 від 06.02.2020 року, наявності та розміру заборгованості, та наявності у позивача права вимоги до відповідача за означеним кредитним договором. Щодо кредитного договору №00-6367467 від 29.12.2022 року, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2022 року [PERSON] уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» Договір кредитної лінії №00-6367467. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора. Згідно умов договору (п.1.1 п.1.2.) Кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у виглядів кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредитного ліміту складає: 2415,00 гривень. Тип кредиту кредитна лінія. Згідно п.1.3 Договору Строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю «28» квітня 2023 року достроково. Тип процентної ставки фіксований. Знижена процентна ставка 0,10% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка складає 2,20 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом ( п.1.4 Договору). Згідно п.2.2. Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 2415,00 грн на картку Позичальника емітовану банком. 25 липня 2023 року між ТОВ «Качай Гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №25072023, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай Гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Качай Гроші» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 25.07.2023 до Договору факторингу № 25.07.2023 від 25.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8659,14 грн., з яких: 2415,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6244,14 грн. - сума заборгованості за звичайними відсотками. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що останні не містять будь-яких доказів надання грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором №00-6367467 від 29.12.2022 року. Позивачем долучено розрахунок заборгованості за вказаними кредитним договором за підписом директора ТОВ «Качай Гроші». Однак, суд наголошує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Стосовно поданих позивачем договорів факторингу та тверджень позивача про наявність у нього права вимоги до відповідача, суд зазначає наступне. Згідно 2.4. Договору Факторингу №25072023 від 25.07.2023 року відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав належних Клієнту за укладеними Кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимог. Згідно п. 3.1. Договору Факторингу фактор сплачує Клієнту Суму Фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі …. (відомості приховані)…. на банківський рахунок клієнта протягом восьми банківських днів від дати відступлення прав вимоги. Згідно наявних визначень у Договорі Факторингу, Сума фінансування грошові кошти, розмір яких визначений у п.3.1. Договору, які Фактор зобов`язується передати в розпорядження Клієнта за плату шляхом зарахування їх на рахунок Клієнта на умовах даного договору. Згідно п.3.2 Договору Факторингу сума Прав Вимоги, що відступаються за Договором становить…….(відомості приховані). Позивачем долучено до матеріалів справи лише 1,2,3 та останню сторінку Договору факторингу №25072023 від 25.07.2023 року, де прихований зміст п.3.1., п.3.3. Договору, що позбавляє суд можливості з ним ознайомитися. Тож, як вбачається з копії Договору Факторингу, що подана до суду, остання не містить загальної суми прав вимоги та суми фінансування (які були приховані під час виготовлення копії договору). Матеріали справи не містять відомостей про сплату визначеної суми фінансування у встановлений строк (8 банківських днів). Тож, суду не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта (суми фінансування) (сплати Фактором Клієнту суми фінансування, передбаченої п.3.1 цього договору протягом 8 банківських днів), за відступлення Клієнтом Факторові Права грошової Вимоги, так як договір факторингу передбачає відступлення прав вимоги виключно за плату. Судовим розглядом встановлено, що позивачем не доведено суду, що за зазначеним Договором Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договором, а тому суду не доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Виконання умов щодо оплати за договором про відступлення права вимоги до боржника та подання відповідних доказів має значення для реалізації прав нового кредитора, який замінив первісного кредитора у зобов`язанні, зокрема для підтвердження правонаступництва, в тому числі процесуального, або для спростування боржником пред`явлених до нього вимог нового кредитора як таких, що останнім не набуті в силу невиконання умов договору щодо оплати. Враховуючи недоведеність позивачем перерахування сум фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимог, суд позбавлений правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до позивача за означеним договором. А тому, враховуючи все вище викладене, позовні вимоги позивача є недоведеними та не підлягають до задоволення. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, тож судові витрати залишаються на позивачеві.

Outcome: dismissed