Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

До Котовського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~надійшла заява\~ [PERSON] про видачу обмежувального припису. Заява обґрунтована тим, що вона та її співмешканець [PERSON] тривалий час проживають разом однією сім`єю в цивільному шлюбі у будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] . Вказаний будинок вона отримала у спадок після смерті матері. Починаючи з лютого 2024 року їхні стосунки погіршилися, співмешканець [PERSON] , у зв`язку з систематичним вживанням алкоголю почав поводиться з нею агресивно, висловлюватися нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою, у зв`язку з чим неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. З огляду на зазначене заявниця вважає себе такою, що постраждала від домашнього насильства, тому потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». [PERSON] просить суд видати обмежувальний припис строком на 6 місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] , за адресою [ADDRESS] ; наближення на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , за адресою [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; введення листування, телефонних переговорів з [PERSON] , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Крім того, заявниця просить направити [PERSON] до Подільської міської ради для проходження програми для кривдників, як особи, що вчиняє насильство в сім`ї строком на три місяці. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, вказала що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд видати обмежувальний припис. [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до заяву в якій просив проводити розгляду справи за його відсутності. Представник Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Новіков В.В. надав до суду заяву, в якій він просив розглядати заяву про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] у його відсутності, заявлені вимоги [PERSON] просив суд задовольнити. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозапусувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у цивільному шлюбі та проживають разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] у будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] . Починаючи з лютого 2024 року [PERSON] неодноразово вчиняв стосовно [PERSON] насилля психологічного характеру, що підтверджується матеріалами справи, а саме копіями термінового забороненого припису стосовно кривдника серії: АА №423656 від 05 лютого 2024 року; АА №230302 від 10 червня 2024 року; АА №468424 від 12 серпня 2024 року; АА №458428 від 28 серпня 2024 року. А також копією постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 квітня 2024 року (справа 505/902/24; №3/505/952/2024), відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП та копією постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 серпня 2024 року (справа № 505/2772/24; 3/505/2033/2024), відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП . Згідно доданої до заяви характеристики від 05 вересня 2024 року № 20-25/662, виданої на [PERSON] , [INFO] , останній не зареєстрований, але проживає у будинку співмешканки [PERSON] за адресою [ADDRESS] . За період проживання на території Куяльницької сільської ради проявив себе із задовільної сторони, сусіди на нього не скаржилися, громадський порядок не порушував. В побуті вчиняє домашнє насильство по відношенню своєї співмешканки. Станом на час складення характеристики [PERSON] не працює, вживає спиртні напої, у зв`язку з чим і виникають сварки. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України). Основним правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно із пунктом 3 частини першої статті 1 якого домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини першої статті 1 зазначеного вище Закону). До спеціальних заходів протидії домашньому насильству належать такі: терміновий заборонний припис стосовно кривдника, обмежувальний припис стосовно кривдника (пункти 1, 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частина третя статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. При вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18, від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц, від 24 лютого 2021 року у справі № 570/2528/20, від 17 листопада 2021 року у справі № 755/937/21. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). За змістом ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя статті 89 ЦПК України). Враховуючи викладене, зважаючи на тривалість та системність протиправної поведінки [PERSON] , суд вважає, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, вчиняє агресивні дії по відношенню до заявниці, не бажає змінювати свою поведінку, підтвердженням цього є те, що стосовно [PERSON] неодноразово встановлювалися термінові заборонні приписи, а тому доводи заявниці про ризик продовження кривдником таких дій по відношенню до неї, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими. Разом з тим, у задоволенні заяви [PERSON] в частині вимог про направлення [PERSON] до Подільської міської ради для проходження програми для кривдників, як особи, що вчиняє насильство в сім`ї строком на три місяці, слід відмовити, оскільки ці питання вирішуються в порядку ст.39-1 КУпАП під час вирішення питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, пов`язане із вчиненням домашнього насильства.

Outcome: partial