Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 06.10.2000 року він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області, про що зроблений актовий запис за № 78. Від шлюбу з відповідачкою мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини у сторін фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Враховуючи викладене, позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання 19.09.2024 позивач не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. У судове засідання представник позивача - адвокат Орел В.І. не з`явився, однак від нього на електронну адресу суду 18.09.2024 надійшло клопотання про розгляд у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання 19.09.2024 не з`явилася, надала заяву в якій просила слухати справу без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заперечувала проти стягнення з неї судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 06.10.2000 року уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області, про що зроблений актовий запис за № 78, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 26.04.2023, яке знаходиться в матеріалах справи. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося, як подружжя сторони не проживають, не ведуть спільного господарства, на примирення сторони не згідні. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім цього, позивач - [PERSON] просив стягнути на свою користь судові витрати. Відповідачка - [PERSON] заперечувала проти стягнення з неї судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позовної заяви до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.3831910646.1 від 19 серпня 2024 року. Як вбачається з поданої відповідачкою заяви, то вона визнала позов, вона не звільнена від сплати судового збору відповідно до чинного законодавства, отже, враховуючи положення ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сума судового збору, яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, становить 605,60 грн, при цьому сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, становить 605,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved