Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Бровко Р.М. звернувся до суду з вказаним позовом та заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності спадкодавця на будинок, на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого селянського господарства та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай). В травні 2024 року позивач разом зі своєю невісткою та сином приїхали на кладовище в с. Чернецьке, де похований спадкодавець, з метою зробити прибирання на його могилі. Після чого, позивач разом зі своїми дітьми (син та невістка) вирішили відвідати будинок, в якому проживав спадкодавець, оскільки вони вирішили, що його необхідно розібрати, так як його ремонт (відновлення) з економічної точки зору є недоцільним. Під час вивезення речей з будинку та його розбирання, позивачем та її дітьми було виявлено заповіт, який знаходився під кухонним столом у важкодоступному місці. Вказаний заповіт було складено на ім`я позивача на все майно, яке належить спадкодавцю на момент смерті. При зверненні позивача до нотаріуса з приводу прийняття спадщини за заповітом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Тому просить визначити їй, [PERSON] , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . В підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без участі представника, позовну заяву підтримав. Від третьої особи Сумської міської державна нотаріальна контора надійшов лист про надання інформації, в якому просить розгляд справи проводити без її участі, при винесені рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 40). Згідно з довідкою №07.01/411 від 19 квітня 2024 року Комунальної установи Сумської обласної ради Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці [PERSON] був зареєстрований та знаходився на повному державному утриманні з 16 жовтня 2003 року і проживав по день смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] та після його смерті відкрилася спадщина. За життя, 08 грудня 1999 року, склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кравцовою Л.А. за р. №1576, згідно з яким він все майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, заповів [PERSON] (а.с. 14). При зверненні позивача до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Кобзар С.М. з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] . нотаріусом було винесено постанову про відмову, в якій зазначено, що [PERSON] пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 46 зв.б., а.с.47). Позивач пояснює причину пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини тим, що їй було невідомо про існування заповіту, про що вона дізналася лише у травні 2024 року. Статтею 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України\~визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такого висновку висловлений дійшов Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 висловлено позицію, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема зазначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає їх обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які в своїй сукупності є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Обставини, на які покликається позивач як причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає поважними, оскільки такі пов`язані з об`єктивними труднощами для неї на вчинення цих дій. Крім цього, суд враховує позицію відповідача, який визнав позов. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, надавши позивачу [PERSON] додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] строком три місяці після набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved