Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб із [PERSON] . Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 2010 року, мають спільних дітей: [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2019 року народження. Сторони мають різні погляди на життя, різні характери, відсутнє взаєморозуміння. Між сторонами втрачене почуття любові та поваги одне до одного, спільного господарства - не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2024\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного\~ позовного провадження; судове засідання у справі призначено на 01 серпня 2024\~року 12-00\~год., яке в подальшому відкладено на 20 вересня 2024\~року 08-00 год. Позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб, заперечувала проти надання строку на примирення; просила судове засідання проводити без її участі; проти заочного розгляду справи не заперечувала. У судове засідання не з`явився відповідач; відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подав, повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи. З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280\~ЦПК\~України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України (далі \~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 та 4\~ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 07 серпня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, за актовим записом №\~331. Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . За твердженням позивачки, що не спростовано відповідачем, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини позивачка наміру не має, і такого наміру не висловив відповідач. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір.

Outcome: approved