Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

13 серпня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 10 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №148345. 08 січня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК ЄАПБ») укладено договір факторингу №08012024 у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконав свого зобов`язання, після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до [PERSON] , останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора, у зв`язку із чим має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №148345 в розмірі 15\~570,04 гривень, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 6\~477,78 гривень, суми заборгованості за відсотками 9\~092,26 гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором №148345 в розмірі 15\~570,04 гривень. Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 16 вересня 2024 року подав заяву в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №148345 за умовами якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки. Сума кредиту (загальний розмір) складає 11\~111,11 гривень, строк кредиту 26 тижнів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процента ставка становить 10% за день (3650% річних) від початкової суми кредиту (загального розміру) та застосовується за перший день використання кредитом (включно), 0,70% в день (255,5% річних) від початкової суми кредиту (загального розміру) та застосовується з другого дня використання кредитом та протягом строку кредиту, орієнтовна реальна процента на дату укладення договору складає 5530,90% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 26300,01 гривень. Кошти кредиту надаються товариство у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 10\~000,00 гривень за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Договір підписано [PERSON] з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А184 (а. с. 6-9). 10 грудня 2021 року [PERSON] власним електронним підписом одноразовим ідентифікатором А184 підтвердив ознайомлення з паспортом споживчого кредиту (а. с. 11-12). 08 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Селфі Кредит» (клієнт) укладено договір факторингу №08012024 за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а. с. 13-15). [PERSON] включено до реєстру боржників до договору факторингу №08012024 від 08 січня 2024 року, номер кредитного договору №148345, загальна сума заборгованості 15\~570,04 гривень, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 6\~477,78 гривень, сума заборгованості за відсотками 9\~092,26 гривень (а. с. 17). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 31 травня 2024 року заборгованість за кредитним договором №148345 від 10 грудня 2021 року не погашена, залишок заборгованості складає 15\~570,04 гривень. Відповідно до ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон) електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За договором про надання споживчий кредит №148345 від 10 грудня 2021 року ТОВ «Селфі Кредит» передало [PERSON] грошові кошти, отже вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України був укладений. Право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до ст. ст.\~526,\~527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Верховний Суд України в своїй постанові у справі №6-979цс15 від 23 вересня 2015 року дійшов висновку про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним кредиту ні первісному кредитодавцю, ні новому, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до почату розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 50% понесених ним судових витрат зі сплати судового збору в сумі 1 514,00 гривень.

Outcome: approved