Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

У серпні 2024 року представник позивача адвокат Непомнюща О.В. звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.03.2023 [PERSON] [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Консульстві України в місті Анталія Турецької Республіки, актовий запис № 16 від 23.03.2023 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Консульством України в місті Анталія Турецької Республіки, бланк свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . До моменту укладення шлюбу, під час фактичного спільного проживання, у подружжя народилася донька, [PERSON] , [INFO] , про що 08.07.2022 складено відповідний актовий запис № 48, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Консульством України в місті Анталія Турецької Республіки, бланк свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Станом на даний час спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюб фактично розпався, через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, втрати почуття любові, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки та питань з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства фактично припинені, позивач і відповідач живуть окремо, шлюб існує лише формально, всі бесіди та намагання знайти компроміс закінчилися безрезультатно, тому позивачем прийнято рішення про розлучення, для побудови нового щасливого життя та збереження нормального бачення про сім`ю для його доньки [PERSON] . Перебування у шлюбі явно суперечить інтересам сторін. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2024 року вказану справу передано судді Майстренку О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, матеріали справи містять заяву представника позивача адвоката Непомнющої О.В. про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, в якій представником позивача зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, однак матеріали справи містять заяву відповідача про розгляд справи у її відсутності. У встановлений судом строк, відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Натомість, 11 вересня 2024 року відповідач подала до суду заяву про визнання позову, в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 23 березня 2023 року між громадянами України [PERSON] та [PERSON] Консульством України в місті Анталія Турецької Республіки було укладено шлюб, про що видано свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] та зроблено актовий запис № 16 від 23.03.2023. До моменту укладення шлюбу, під час фактичного спільного проживання, у подружжя народилася донька, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 08 липня 2022 року виконкомом Консульством України в місті Анталія Турецької Республіки серія [NUMBER] та зроблено актовий запис № 48. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Відповідач позов визнав про що надав відповідну заяву. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене та

Outcome: approved