Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У березні 2024 року від представника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги в розмірі 17 055,42 грн., суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 8 529,12 грн. та 3 % річних в розмірі 2 193,48 грн., а також стягнути судовий збір в розмірі 3 028 грн. В обґрунтування позову вказано, що згідно з особовим рахунком № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , рахується заборгованість за послуги постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, відповідачу надіслано попередження з вимогою сплатити борг. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 10.04.2024 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 23.05.2024. 22.05.2024 позивач направив на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги в розмірі 5 055,42 грн., суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 8 529,12 грн. та 3 % річних в розмірі 2 193,48 грн., а також судовий збір в розмірі 3 028 грн. До заяви наданий розрахунковий лист абонента з відомостями про часткову оплату основного боргу за надані полуги. 29.07.2024 від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив, в обґрунтування якого зазначено про повну сплату боргу за надані послуги. Проти стягнення інфляційних втрат та 3% річних заперечує, оскільки має скрутне матеріальне становище, відсутність роботи та постійні хвороби, що потребує коштів на лікування. Також вказано про наявність мами похилого віку (75 років), яка потребує допомоги. Крім того, довгий період хворів син чоловіка, який помер у червні 2024 року. Також відповідачем подано заяву про продовження терміну на подання документів. В матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] про слухання справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, позиція сторони суду зрозуміла. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 07.11.2012 між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води за адресою: [ADDRESS] . З долученого до позовної заяви розрахункового листа абонента та розрахункової відомості вбачається, що особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я [PERSON] . Відповідач також зареєстрована за вказаною адресою. За особовим рахунком № [NUMBER] та розрахунковою відомістю станом на лютий 2024 року рахувалась заборгованість: 17 055,42 грн. - борг за послуги постачання\~ теплової енергії та абонентського обслуговування за період до 01.10.2013 по 01.02.2024; 8 529,12\~ грн. - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів за період з 01.10.2013 по 01.02.2022; 2 193,48 грн. - три відсотки річних за період з 01.10.2013 по 01.02.2022. Позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № [NUMBER] про наявність заборгованості. З наданої відповідачем копії платіжки за травень 2024 року та квитанції від 26.06.2024, зокрема і поданим представником позивача у травні 2024 розрахунковим листом абонента вбачається, що [PERSON] після подання позовної заяви повністю сплатила заборгованість за надані послуги станом на 01.06.2024, в тому числі у травні 2024 року - 8 000 грн., червні 2024 року - 9 143 грн. Поряд з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача також заборгованість внаслідок інфляційних процесів, три відсотки річних, а також судовий збір. Відповідачем на підтвердження своїх доводів надано суду ряд медичних документів про наявність проблем зі здоров`ям, у тому числі висновок невролога МЦ "Невромед" від 21.06.2024, заключення КНП БМР "Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2" від 04.06.2024, консультативний висновок КНП БМР "Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2" від\~ 06.07.2023, протокол обстеження ТОВ "БЦ Медімпульс" від 14.07.2023, протокол обстеження ТОВ "БЦ Медімпульс" від 27.06.2023, протокол обстеження ТОВ "БЦ Медімпульс" від 03.02.2022, консультативний висновок КНП БМР "Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2" від 02.07.2021, виписка з медичної карти стаціонарного хворого КНП БМР "Білоцерківська міська лікарня № 1" від 27.02.2024 № 1707, лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] № 335 від 25.06.2024. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 2 статті 162 ЖК України також передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до правил частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що за адресою надання позивачем послуг станом на дату подання позову була наявна заборгованість в розмірі 17 055,42 грн, яка на день винесення судового рішення повністю сплачена. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевказаної норми позивачем на суму боргу за період з 01.10.2013\~ по 01.02.2022 нараховано інфляційні втрати в розмірі 8 529,12 грн. та три відсотки річних в розмірі 2 193,48 грн. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію, як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 цього ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу). Правовий аналіз положень ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність заборгованості протягом певного періоду, яке боржник виконав на час розгляду справи, не припиняє правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє позивача права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (стаття 11 ЦПК України). У постанові від 18.03.2020 року по справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Зі змісту наведеного вище вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної суми таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. З огляду на обставини даної справи, періоди нарахування заборгованості та повну сплату відповідачем основного боргу за надані послуги, заважаючи на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, а також виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розмірів заявлених до стягнення сум трьох відсотків річних та інфляційних втрат. З урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства суд дійшов висновку про можливість зменшення заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат та трьох відкотів річних вдвічі та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 4 264,56 грн. та 3 % річних в розмірі 1 096,74 грн.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 442,60 грн., тобто 80,70% від ціни позову.

Outcome: partial