Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 17.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків, якого виступає ПАТ «УКРСИББАНК») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11216379000, згідно з умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 16 533 доларів США. Вказана сума дорівнює еквіваленту 143 420, 00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується повернути банку кредит в повному обсязі в термін, не пізніше 16 вересня 2014 року, відсоткова ставка встановлена у розмірі 12,00% річних. 17.09.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №11216379000 від 17.09.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №11216379000-П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі. 20.04.2012 року банк уклав з ТОВ «КредексФінанс» договір факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «КредексФінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. В свою чергу, 20 квітня 2012 року між ТОВ «КредексФінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу за №05/12-КВ відповідно до умов якого ТОВ «Кредексфінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. На момент відступлення права вимоги, заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором складала 113 900 грн. 89 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 89 638 грн. 69 коп., заборгованість за відсотками - 24 262 грн. 20 коп. В порушення умов договору, відповідачем не проводилась оплата грошових коштів відповідно до умов наведеного договору, в зв`язку з чим, утворилась заборгованість, зокрема, згідно розрахунку заборгованості від 14.09.2017 року загальна сума заборгованості складає - 172 166 грн. 89 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу - 89 638 грн.69, заборгованість за відсотками станом на момент переуступки боргу - 24 262 грн. 20 коп., нараховані відсотки згідно договору з моменту переуступки по дату виготовлення розрахунку - 58 266 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 172 166 грн. 89 коп., а також стягнути з відповідачів в пропорційному порядку понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 582 грн. 50 коп. Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 07вересня 2018 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. 26 липня 2021 року до Саксаганського районного суду районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від представника заявника [PERSON] - адвоката Давидова С.В. надійшла заява про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в якій представник відповідачки просить суд скасувати заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 07 вересня 2018 року по справі 214/5511/17, поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішеннята призначити вказану цивільну справу до розгляду. Ухвалою Саксаганського районного суду районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заява про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 07 вересня 2018 року була прийнята у провадження та призначений судовий розгляд заяви. Ухвалою Саксаганського районного суду районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 21 вересня 2021 року заяву представника заявника [PERSON] - адвоката Давидова Сергія Володимировича про перегляд заочного рішення за позовною заявою Товариства з обмеженої відповідальністю «Вердикт Фінанс» до [PERSON] , [PERSON] задоволено, заочне рішення від 07.09.2018 року по цивільній справі №214/5511/17 скасовано. Ухвалою Саксаганського районного суду районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд до Березівського районного суду Одеської області. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 30.05.2023 року цивільну справу №214/5511/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованостіпредано за підсудністю до Ширяївського районного суду Одеської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана цивільна справа розподілена та передана на розгляд судді Ширяївського районного суду одеської Області Тарасенко М.С. Представником відповідача надано відзив відповідно до якого позовні вимоги відповідач [PERSON] не визнає повністю, виходячи з наступного. [PERSON] зазначає, що їй взагалі не було відомо про наявність боргу [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №112637900 17.09.2007 року у розмірі 172 166 грн. 89 коп. Більш того, не було відомо про те, що 20.04.2012 року банк уклав з «Кредекс Фінанс» договір факторингу за № 05/12, відповідно до умов відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. В свою чергу, 20 квітня 2012 року між «Кредекс Фінанс» та TOB «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу за № 05/12-КВ відповідно до умов якого ТОВ «Кредексфінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. 14.07.2020 року згідно з договором №14-07/2020 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 14.07.2020 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитними договорами, які укладені між ПАТ «УКРСИББАНК» та боржниками, у тому числі в рамках договірних зобов`язань за кредитним договором №11216379000 від 17.09.2007 року, укладеним з [PERSON] . Про усі вказані договори відступлення прав вимоги [PERSON] не було відомо, на її адресу не надходило жодних повідомлень про заміну правонаступника та відповідно будь-яких повідомлень про наявність боргу або письмових вимог про погашення боргу від ТОВ «КРЕДЕКСФІНАНС», ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» у даному випадку матеріали справи не містять належного доказу розміру наявної заборгованості. Також звертаючись до суду з цим позовом позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду з моменту продажу право вимоги за кредитом надав лише розрахунок заборгованості. Відповідач зазначає що тільки виписки картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належні доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Також зазначає, що на момент закінчення строку дії кредитного договору, відповідач [PERSON] вже мав прострочену заборгованість по поверненню кредиту та процентам.Доказів направлення на адресу поручителя [PERSON] вимоги про повернення суми заборгованості за кредитним договором протягом шести місяців з дня припинення строку дії договору, як того вимагає ст. 559 ЦКУкраїни, в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, матеріали справи не містять. На думку відповідача, матеріали справи взагалі не містять будь-якої письмової вимоги до поручителя чи боржника про повернення суми заборгованості за кредитним договором.З врахуванням статті 559 ЦК України, протягом шести місяців з моменту настання строку виконання зобов`язання до 16 вересня 2014 року кредитор позов не пред`явив, письмову вимогу не направив, а тому порука вважається припиненою з 16 березня 2014 року. Як зазначає відповідач, з урахуванням того, що [PERSON] є неналежним відповідачем у зв`язку із припиненням поруки, тому у задоволенні позовних вимог до неї слід відмовити. Представником позивача надано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що відповідачами контррозрахунок заборгованості не наданий до суду що свідчить про необґрунтованість пояснень відповідачів викладених в відзиві на позовну заяву, а також не надано жодного належного та допустимого доказу щодо спростування розміру заборгованості.Також представник позивача вказує, що Відповідач не надає жодного належного та допустимого доказу з приводу припинення поруки, а тому такі твердження виступають суб`єктивною думкою відповідача (поручителя) і на увагу не заслуговують.Ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.В даному випадку, ч. 4 ст. 559 ЦК України визначає момент припинення поруки після строку, встановленому в договорі поруки. Тільки якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.Так як зобов`язання за Кредитним договором не були припинені, припинення поруки не настало.Позивач зазначає, що порука не була припинена, а отже, поручитель несе солідарну відповідальність із позичальником перед кредитором тому просить суд наданий відзив на позовну заяву відхилити за необґрунтованістю, при цьому, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутністю. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталися. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області 27 березня 2024 року залучено до участі у справі № 214/5511/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованостів якості позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 17.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків якого виступає ПАТ «УКРСИББАНК») та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №11216379000, згідно з умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 16 533 доларів США. Вказана сума дорівнює еквіваленту 143 420, 00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору (а.с.6-10). За використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 12,00% річних. По закінченню 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 10.2 даного договору (пп. 1.3.1 кредитного договору). Разом із цим, договором передбачено, що у випадку порушення зобов`язання позичальником в частині не сплати чергового платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому ніж передбачено цим договором: на прострочену суму основного боргу банк нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу. Нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу - (дня сплати платежу); на суму прострочених процентів, банк може нарахувати пеню, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, якщо рахувати з дати виникнення прострочених процентів. Пеня нараховується в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума заборгованості виражена у гривні, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті, пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360», але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Позичальник повинен сплатити пеню за цим договором за першою вимогою банку. Підпунктом 1.2.2 кредитного договору визначено, що позичальник у будь-якому випадку зобов`язується повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 16 вересня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом із тим, судом встановлено, що 17.09.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №11216379000 від 17.09.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №11216379000-П . Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Крім того, статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язань, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Частина 4 ст. 559 ЦК України визначає момент припинення поруки після строку, встановленому в договорі поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.Оскільки зобов`язання за Кредитним договором не були припинені, припинення поруки не настало. Судом встановлено, що позивачем було надано відповідні кошти [PERSON] , що стверджується розрахунком заборгованості за договором, який умов договору кредиту не виконав, допустив порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, які встановлені умовами і правилами договору. У зв`язку з невиконанням відповідачами своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів утворилась заборгованість в загальному розмірі 172 166 грн. 89 коп. яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту - 89 638 грн. 69 коп.; заборгованості за відсотками 24 262 грн. 20 коп.; нараховані відсотки 58 266 грн. Разом із тим, судом встановлено, що 20.04.2012 року ПАТ «УКРСИББАНК» уклав з ТОВ «КредексФінанс» договір факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «КредексФінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. 20 квітня 2012 року між ТОВ «КредексФінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу за №05/12-КВ відповідно до умов якого ТОВ «Кредексфінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. 14 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір № 14-07/2020/1 про відступлення права вимоги, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11216379000 від 17.09.2007 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11216379000 від 17.09.2007 року в загальному розмірі 172 166 (сто сімдесят дві тисячі сто шістдесят шість) гривеню 89 копійок. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved