Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] та\~ [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви посилалися на те, що шлюб, який був укладений 14 жовтня 2012 року та зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом № 211, розпався і зберегти його неможливо. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя та виховання дітей того з батьків, хто проживатиме окремо, аліменти на дітей починаючи з 26.07.2021 року отримує мати дітей. У судове засідання заявники не з`явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі, спільну заяву просили задовольнити, шлюб розірвати, на примирення не згодні, оскільки до подачі заяви на протязі року намагалися зберегти шлюб, але вжиті заходи виявилися безрезультатними. Наполягали на розірванні шлюбу. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом №211, від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що причинами розпаду сім`ї стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо їх участі у вихованні та утриманні спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з укладенням договору про визначення місця проживання дитини, умов її виховання та утримання, а також щодо здійснення батьківських прав та обов`язків, який долучений до заяви подружжя про розірвання шлюбу. За змістом ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, викладених у п.8 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Жоден із заявників не відкликав свою заяву про розірвання шлюбу у місячний строк з часу відкриття провадження у цій справі. Заявники наполягають на розірванні шлюбу. Суд вважає, що причини, які спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved