Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, яка утворилась за адресою [ADDRESS] в сумі 14\~550,28 грн. та судового збору в сумі 3 028 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідачем в період з березня 2021 року по листопад 2021 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 14 550 грн. 28 коп., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Вказує, що компанія, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб та на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 р. та ст. cт. 6, 7, 9\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам»\~визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України, та укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил постачання природного газу, затверджених\~постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. В період з 01.03.2021 по 30.04.2021, з 01.05.2021 по 29.06.2021, з 01.07.2021 по 29.08.2021. 31.08.2021 по 17.08.2021 відповідач являвся споживачем постачальника «останньої надії» та був включений до реєстру споживачів постачальника «останньої надії», яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку позивача. Постачальник «останньої надії»- компанія зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишився без постачальника. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020 № 917-р постачальником «останньої надії» визначено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Позивач вказує, що відсутність укладеного між постачальником та споживачем письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволенні позовних вимог. Позивачем в період з березня 2021 по листопад 2021 (включно) було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 14\~550,28 грн., вартість якого не сплачена, про що свідчить виписка з особового рахунку - фінансового стану. Оскільки [PERSON] не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання ним своїх зобов`язань, що порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав. Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 30 квітня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Вказав , що з 01.03.2021 по 17.09.2021 і до цього часу постійно перераховує кошти за спожитий газ до АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз». Відповідач повідомив, що договір про постачання природного газу між ним та ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не укладався у період часу, про який вказує позивач: 01.03.2021 по 30.04.2021, з 01.05.2021 по29.06.2021, з 01.07.2021 по 29.08.2021, з 31.08.2021 по17.09.2021. Відповідач стверджує, що йому не відомо, що це за постачальник «остання надія» і яким чином його було включено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та , що він споживав газ за ціною тарифного плату «надійний». Позивач вказує, що має договір на постачання газу з АТ «Оператор газорозподільної системи». Згідно листа ТОВ «Полтавагаз збут» від 29.10.2021 року № К/03-4515 Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єкт та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. По особовому рахунку [NUMBER] станом на час надання відповіді заборгованість відсутня. Позивач не надає суду Акт звірки фактично використаних об`ємів природженого газу за період 2021 року по листопад 2021року включно з обґрунтуванням законності нарахування боргу у розмірі 14\~950,28 грн. Відповідач вказує, що він щомісячно у період часу з березня по листопад 2021 сплачував кошти за спожитий природний газ, оплата проводилась через касу «Ощад Банку» (а.с.42-44). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2024 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ після відкриття провадження залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків, які останнім усунуто в строк вказаних в ухвалі суду. У позовній заяві представника позивача просила проводити розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.6). У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти задоволення позову заперечувала з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2023 вбачається, що 13.11.2015 зареєстровано юридичну особу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», код ЄДРПОУ 40121452, вид економічної діяльності торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) (а.с. 11-15). \~ \~ \~ \~З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 351615095 від 24.10.2023 р. вбачається, що будинок за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 21-26). З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 40277533 від 08.07.2015 вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-18). Відповідно до відповіді №481881 від 07.03.2024р. з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с.33). 09.09.2021 року\~\~ [PERSON] приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що підтверджується копією заяви-приєднання за об`єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15). ТОВ «ГК «Нафтогаз України» проведено розрахунок фінансового стану за особовим рахунком № [NUMBER] , який належить споживачу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , який свідчить, що за період з березня 2021 по листопад 2021 року включно наявна заборгованість за споживання газу в розмірі 14\~550,28 грн. (а. с. 14). Позивачем на адресу відповідача направлялись Вимога про сплату заборгованості за спожитий газ, яка залишені без задоволення (а.с. 19,20). Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Споживачем Постачальнику була надана підписана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 09.09.2021р. Таким чином, Відповідач приєднався до умов Договору шляхом заявочного приєднання. В період з 01.03.2021 по 30.04.2021, з 01.05.2021 по 29.06.2021, з 01.07.2021 по 29.08.2021, з 31.08.2021 по 17.09.2021 відповідач являвся споживачем Постачальника «останньої надії» та був включений до Реєстру споживачів Постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів Постачальника «останньої надії», яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Позивача. Отже, Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт Споживача на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії». Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Виходячи з вищевикладеного, відсутність укладеного між Постачальником та Споживачем письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволенні позовних вимог. Позивачем в період з березня 2021 р. по листопада 2021 р. (включно) було поставлено Відповідачу природний газ, на загальну суму 14\~550,28 грн., вартість якого не сплачено Відповідачем, про що свідчить виписка з особового рахунку\~фінансового стану. Оскільки Відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право Позивача на одержання плати за поставлений природний газу встановлений за Договором строк. Щодо стягнення заборгованості за період з березня 2021 р. по листопад 2021 р суд приходить до наступних висновків. Відповідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу. Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом шести місяців після його припинення або скасування постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України без проведення конкурсу. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020р. № 917-р постачальником «останньої надії» визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». На умовах Договору, Позивач постачав природний газ, а Відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Компанією в період з березня 2021 р. по листопада 2021 р (включно) було поставлено відповідачу природний газ, вартість якого не сплачена відповідачем в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість на суму 14\~550,28 грн., про що свідчить виписка з особового рахунку - фінансового стану. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої обов`язки щодо постачання споживачу природного газу виконав. Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», що є оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (AТ «Полтавагаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКІІ від 30.09.2015р. № 2494. Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕК1І № 2493 від 30.09.2015 року «2. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).» Крім того, відповідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ «1. Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.» Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, «об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.» Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ Оператор ГТС України) - Iplatforma, та в подальшому імпортується Постачальником у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. Витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Відповідача додається до позовної заяви. Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу. Відповідно п. 4.3. Договору «Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць». Пункт 4.5. Договору визначає, що розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. Дату виникнення зобов`язання Відповідача по оплаті за спожитий природний газ визначає п. 4.6. Типового договору, згідно якого при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Типовим договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка. Відповідно п. 4.10. Договору у разі виникнення у Споживача заборгованості за послуги з газопостачання за цим Договором Споживач може звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Суд встановив, що між ТОВ «Газова Компанія «Нафтогаз України» та [PERSON] існують цивільні правовідносини. Позивачем у період з березня 2021 р. по листопад 2021 р., як постачальником «останньої надії» було поставлено відповідачу природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб, вартість якого залишилась не сплачена відповідачем, а тому відсутність укладеного між сторонами письмового договору до 09.09.2021 на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволенні позовних вимог. Оскільки, відповідачем не надано до суду доказів того, що він являлася споживачем іншого постачальника, відповідачем не спростовано, що він не підписував заяву приєднання до умов договору постачання природного газу ТОВ «Газова Компанія «Нафтогаз України» від 09.09.2021 р., у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, за якою позивач виконав всі умови повністю і своєчасно, а відповідач своєчасно не оплатив надані йому послуги, порушено майнові права позивача, тому позов є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, з відповідача у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню судовий збір в сумі 3\~028 грн.

Outcome: approved