Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У квітні\~2024\~року [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~представник \~адвокат Німець\~О.М.,\~звернувся в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 20 липня 2022 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №905. Зазначає, що 6 березня 2022 року позивача було мобілізовано до лав ЗСУ. Спочатку відносини на відстані вдавалося підтримувати, однак згодом відповідачка почала шукати підтримки у інших чоловіках, які не боронять Україну, а можуть бути безпосередньо разом з нею. Вказує, що понад рік у нього була надія, що все налагодиться, однак, коли відповідачка почала проживати з іншим чоловіком, вирішив звернутися до суду та розірвати шлюб. Посилається, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та різні погляди на сімейні обов`язки з приводу ведення спільного господарства. Фактичні відносини між ними припинені. Кожен з них має різні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного побуту та інші цінності. Стверджується, що відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, часті непорозуміння зіпсували відносини та довіру між ними, що призвело до постійних сварок та образ одне на одного. На думку позивача, між сторонами втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Зазначає, що спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами поки немає. Спільних неповнолітніх дітей у сторін не має. З урахуванням наведеного та з посиланням на ст.ст. 105, 110 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, строк для примирення просить не застосовувати. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. \~У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачка відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала.\~ \~ \~ \~ Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивач, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] адвокат Німець О.М. в судове засідання не з`явилася. Попередньо 27 травня 2024 року та 2 серпня 2024 року на електронну адресу суду надіслала заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі. У заяві зазначила, що позивач знаходиться в ЗСУ та не зможе взяти участь у судовому розгляді справи. Шлюб між сторонами просить розірвати, строк для примирення не застосовувати, розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, також просить стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати. Відповідачка, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Судом неодноразово надіслані повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідачки [PERSON] , що встановлена в порядку передбаченому ч.ч.6, 7\~ст.187 ЦПК України, поштова кореспонденція поверталася з відмітками "адресат відмовився". В силу приписів п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України\~така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Наголошується, що відповідачка обізнана про перебування в провадженні суду даної цивільної справи, оскільки 27 травня 2024 року отримала копію позовної заяви з додатками, особисто в приміщенні суду, про що свідчить її особистий підпис у розписці про отримання копії позовної заяви з додатками. Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка сторін, які були повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20 липня 2022 року, судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 20 липня 2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що було складено відповідний актовий запис №905. Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст.24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що подальше спільне проживання суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо припинення шлюбних відносин, припинення ведення спільного господарства та спільного проживання, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, та не оспорювалися відповідачкою. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.1 ст.141\~ЦПК України та вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1211 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого ним при поданні позову згідно квитанції від 22.04.2024.

Outcome: approved