Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації, посилаючись на те, що вони разом із відповідачем є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про дитину, позивач вимушена звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Позивач в судове засідання з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просила справу розглянути за відсутності представника органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2018 року по справі №520/921/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судовим наказом Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2018 року по справі №520/1890/18 стягнуто з [PERSON] щомісячно аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 15 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року по справі №947/1335/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання [PERSON] , [INFO] , в сумі 19720,66 грн. Судом встановлено, що позивач разом з сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно із відповіддю №521907 від 02.04.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради №Г-362 від 13 червня 2024 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] », орган опіки та піклування вважає, що це є доцільним. Згідно з ч.2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1, 2 ст. 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року по справі № 459/3411/17 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд на перше місце має ставити «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має грунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів. Відповідно до листа Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) від 21 березня 2024 року №65561 на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист №947/13335/23, виданий Київським районним судом м. Одеси від 17.07.2023 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання [PERSON] , [INFO] , у сумі 19720,66 грн. Борг станом на 18.03.2024 року складає 19720,66 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) від 26 березня 2024 року року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 200626,30 грн. Відповідно до характеристики Одеської початкової школи №275 Одеської міської ради від 15 квітня 2024 року № 01-26/125, [PERSON] , [INFO] , навчається у школі з 1 вересня 2023 року за інклюзивною формою навчання. Вихованням сина займається мати, [PERSON] . Для навчання та розвитку дитини вдома створені належні умови: хлопчик має власне робоче місце, забезпечений необхідним навчальним приладдям. З перших днів навчання у школі мати активно співпрацює з педагогами, дотримується рекомендацій та побажань. Також мати займається розвитком сина і в позаурочний час - хлопчик додатково відвідує корекційні заняття. За час навчання у школі (з вересня 2023 по 2024) батько дитини, [PERSON] , до школи не звертався, результатами навчання та виховання не цікавився. Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради від 03 травня 2024 року № 01 - 235/1, [PERSON] , перебуває на обліку КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» ОМР. Дитина знаходиться на диспансерному обліку у невролога, має статус дитини з інвалідністю з 2022 року. Поліклініку дитина відвідує щомісяця у супроводі матері. Судом також встановлено, що [PERSON] вже зверталася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2023 року по справі №947/1312/23 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації, про позбавлення батьківських прав відмовлено. З висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради №Г-362 від 13 червня 2024 року вбачається, що [PERSON] надав особисту заяву, в якій повідомив, що він категорично проти щодо позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , надати докази щодо участі у житті та вихованні дитини не може, так як участі у житті та вихованні сина фактично не приймає; повідомив, що аліменти не сплачує, так як, в державній виконавчій службі його не має в базі і йому не можуть зробити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів; розгляд питання про позбавлення його батьківських прав на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради просив проводити без його участі. Відповідачем не надано суду жодних заяв, доказів того, що він намагається виконувати свої батьківські обов`язки відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, не спілкується з ним, від виховання сина самоусунувся, не відвідує його, не піклується про його фізичний та духовний стан, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, станом його здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає. Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За таких обставин суд вважає можливим позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН293 від 01 квітня 2024 року. Оскільки позовні вимоги про позбавлення батьківських прав задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved