Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом. В обґрунтування вимог позову ствердив, що він народився і проживає у с. Яворів Косівського району Івано-Франківської області в своєму житлову будинку разом з сім?єю. Його батьки теж проживали в [ADDRESS] . Разом з ними проживав його брат [PERSON] , [INFO] . Всі троє на даний час померли: тато [PERSON] помер [INFO] ; мама [PERSON] померла [INFO] ; брат [PERSON] помер [INFO] . Після смерті батька він, як старший син, допомагав мамі у веденні господарства цього двору і фактично користувався частиною майна цього двору. Коли померла мама, то він зі своєю сім?єю користувався майном цього двору, так як брат [PERSON] не мав своєї сім?ї, не цікавився господарством двору, і вів своє відокремлене життя, однак продовжував проживати у будинковолодінні батьків. Більшість часу він перебував у с. Великий Рожин Косівського району Івано-Франківської області, де фактично і помер. Незважаючи на таке, він користувався земельною ділянкою, яка рахувалася за двором, підтримував відповідний порядок. Після смерті брата [PERSON] все майно практично залишилося на його утриманні. Житловий будинок був старенький, а тому він підтримував його тільки щоб він не прийшов в негідність, ніяких капітальних ремонтів не проводив. Так як він практично користувався частиною спадкового майна з дня смерті батька, після смерті мами і брата залишився єдиним спадкоємцем, а також з-за відсутності коштів на юридичне оформлення спадщини, не звертався своєчасно щодо прийняття спадщини з відповідною заявою. Так як він пропустив встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини, то на даний час вимушений звертатися до суду з позовом про встановлення йому додаткового строку для подачі такої заяви. Хоче зазначити, що після смерті батька, він став користуватися частиною спадкового майна разом з мамою та братом, що свідчить про те, що він прийняв спадщину (ст.549 ЦК УРСР,ред.1963 р.). В зв?язку з тим, що станом на 2004 рік, тобто на день прийняття нової редакції Цивільного кодексу України, він офіційно не оформив прийняття спадщини, не подав заяву після смерті мами і брата про прийняття їхньої частини спадщини, він пропустив строк подачі такої заяви. У зв`язку із цим просив суд визнати пропуск такого строку з поважної причини і поновити його. Інші спадкоємці першої черги щодо цього майна відсутні. 16.08.2024 року від позивача поступила заява про уточнення позовних вимог, у зв?язку із чим просив постановити рішення про встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такі правом на подання відзиву не скористалися. Позиція учасників в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі. Позивач ствердив, що не звернувся вчасно із заявою про прийняття спадщини, оскільки не був юридично обізнаний. Крім того, він весь дивився за спадковим майном, а тому думав, що є таким, що прийняв спадщину. Також представник позивача просив звернути увагу, що в 2020 році була тривала епідемія ковід, а в подальшому воєнний стан. Представник позивача також ствердив, що інших спадкоємців немає, а орган територіальної громади не заперечує щодо задоволення позову, а відтак суду слід прийняти справедливе рішення на користь позивача. Представник позивача просив звернути увагу, що позивач проживає в гірському селі, що також зумовлює труднощі для вчасної подачі заяви. Крім того, позивач є юридично не обізнаною про тонкощі процедури оформлення спадкових справ, а відтак думав, що може в будь-який час оформити спадщину. З цих підстав позов просили задовольнити а повному обсязі. Заяви, та клопотання учасників справи. Представник Косівської міської ради в судове засідання не з?явився, однак від міського голови до суду поступило клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника міської ради на підставі наявних у матеріалах справи доказів (а.с.26). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 12.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 24.04.2024 року. Ухвалою від 24.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.05.2024 року. 30.05.2024 року судове засідання відкладено у зв?язку із видаленням до нарадчої кімнати у іншій справі, 01.07.2024 року судове засідання відкладено у зв?язку із відсутністю електроенергії, 14.08.2024 року судове засідання відкладено через зайнятість судді в іншому провадженні. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії ID-картки № [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в с. Великий Рожин, Косівського району, Івано-Франківської області (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 22.02.2024 року, [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09.04.2020 року, [INFO] помер [PERSON] (зворот а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 22.02.2024 року, [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.6). Згідно довідок виданих позивачу [PERSON] Яворівським старостинським округом 12.02.2024 року за №124, №125, його батько [PERSON] та мати [PERSON] були зареєстровані та проживали з 1955 року до дня смерті в [ADDRESS] . На день їх смерті в будинку був зареєстрований лише [PERSON] , [INFO] . Від імені померлих [PERSON] та [PERSON] заповіт в Яворівській сільській раді не посвідчувався (а.с.8,9). Також, згідно довідки виданої позивачу [PERSON] Яворівським старостинським округом 12.02.2024 року за №123, - [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав з народження до дня смерті в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] в житловому будинку був зареєстрований лише він один, [PERSON] . Від імені померлого [PERSON] заповіт в Яворівській сільській раді не посвідчувався (а.с.7). Наявність спадкового майна підтверджується: 1) витягом з рішення 16 сесії сільської ради народних депутатів 21 скликання від 28-29 грудня 1993 року с. Яворів, згідно якого сільська рада вирішила передати безоплатно у приватну власність громадянам земельні ділянки, заяви від яких надійшли до 01.01.1994 року, в тому числі [PERSON] , на участку Петруші загальною площею 0,85 га (0,25-ОЖБ, 0,60 ОПГ) (а.с.10), 2) копією Акта від 14.06.1967 року про проведення в натурі відведення земельної ділянки площею 0,60 га в с. Яворів, в користування [PERSON] (а.с.11) та 3) копією Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах виданого [PERSON] на забудову його власної присадибної ділянки площею 0,06 га (зворот а.с.11, 12). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.04.1962 року, позивач [PERSON] народився [INFO] , а його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до роз`яснення від 27 лютого 2024 року №204/01-16, наданого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Тонюк М.М., [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із заявою про продовження строку для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] (а.с.14). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неможливістю реалізації права на спадкування за законом після смерті брата, через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами\~пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] має намір успадкувати майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого цією статтею, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, [PERSON] як після смерті батьків, так і після смерті [PERSON] повинен був у шестимісячний строк подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. В обґрунтування причин поважності пропуску строку позивач [PERSON] покликався на відсутність коштів щодо юридичного оформлення спадщини, однак спадковим майном постійно користувався, а саме: утримував житловий будинок та обробляв землю. Однак, оцінюючи причини поважності пропуску строку, суд звертає увагу, що саме по собі важке матеріальне становище особи-спадкоємця та відсутність у нього коштів щодо юридичного оформлення спадщини не свідчить про об`єктивну неможливість позивачу подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відтак, позивач не був позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку, а також через орган місцевого самоврядування. Будь-яких доказів того, що позивач утримував спадкове майно, матеріали справи також не містять. Крім того, позивач не надав жодних підтверджуючих документів, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , і відповідно його рідним братом. Оцінюючи письмове роз`яснення нотаріуса, не необхідність звернення до суду з позовом, судом встановлено, що доказів родинного зв`язку позивача [PERSON] з братом [PERSON] нотаріусу теж не було надано. А відтак, для суду незрозумілим є висновок нотаріуса, на підставі яких наданих [PERSON] письмових документів (аналогічні були надані і суду) нотаріус прийшов до висновку, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] . Під час розгляду справи, суд звертав увагу представника позивача [PERSON] , який готував позовну заяву, на ст.12 ЦПК Україну, згідно якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, позовна заява складена формально, в ній зазначена сукупність причин поважності пропуску строку, однак жодних підтверджуючих документів поважності причин пропуску строку не надано. Покликання [PERSON] та його представника [PERSON] на юридичну необізнаність позивача, суд не може визнати поважною причиною пропуску строку. Так, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших. Покликання представника позивача на епідемію СОVID-19 та гірську місцевість населеного пункту в якому постійно проживає позивач, суд вважає неспроможними. Оцінюючи причини поважності пропуску строку, суд звертає увагу, що саме по собі запровадження карантинних обмежень, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), не свідчить про об`єктивну неможливість позивачу подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім того, позивач не надав жодних підтверджуючих документів, що в той період хворів на СОVID-19, і взагалі не вказував, що хворів на вказану хворобу, що перешкоджало б йому звернутися до нотаріуса із відповідною заявою. В той же час, саме по собі запровадження карантинних обмежень в державі певним чином трансформувало та внесло корективи в повсякденне життя, однак жодним чином не зупинило сферу життєдіяльності суспільства. Не спроможними також є покликання позивача та його представника на умови воєнного стану. Оскільки будь яких доказів того, що позивач брав участь в бойових діях, чи був мобілізований, а відтак з об`єктивних причини не міг подати заяву, матеріали справи не містять. Що стосується покликання представника позивача, на відсутність інших спадкоємців, та визнання позову органом територіальної громади, то суд вважає такі безпідставними. Оскільки, відсутність заперечень з боку органу територіальної громади, за умов відсутності поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, може свідчити про неналежне виконання органом територіальної громади вимог ст. 1277 ЦК України (щодо визнання спадщини відумерлою). Отже, зазначені позивачем [PERSON] причини поважності пропуску строку, не підтверджуються належними письмовими доказами, є голослівними, а відтак не можуть бути підставою для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed