Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок [ADDRESS] , мотивуючи тим, що вона є спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , але оформити свідоцтво про право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене нерухоме майно. Сторони у судове засідання не з`явились, просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] помер [INFO] , позивач є його дочкою, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 25 листопада 2020 року та про народження серії [NUMBER] від 01 жовтня 1974 року. За життя останній розпорядивсь належним йому майном та заповів його позивачу у справі, дочці [PERSON] , про що свідчить копія заповіту від 15 лютого 2014 року. З довідки Народицької селищної ради Житомирської області №196 від 18 червня 2024 року вбачається, що згідно з випискою із погосподарської книги №1 на 2024 рік житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності померлому [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №21 від 04 серпня 2022 року державна реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилась. З огляду на зазначене, слідує, що за життя батько позивача [PERSON] набув у власність зазначений житловий будинок, однак, право власності на нього не зареєстрував у встановленому законом порядку. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Згідно частини1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач прийняла спадщину після смерті батька й 13 липня 2021 року отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Дружина померлого [PERSON] [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НМН №458594 від 13 липня 2021 року, постановою Народицької державної нотаріальної контори центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про відмову у вчиненні нотаріальної дії №289/02-31 від 20 червня 2024 року, листом Народицької державної нотаріальної контори центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ)\~ №359/01-16 від 14 серпня 2024 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №77996439 від 14 серпня 2024 року. Отже, на підставі викладеного й ураховуючи те, що спадкодавець позивача за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, внаслідок чого позивач не може оформити спадщину, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем у порядку спадкування за заповітом право власності на домоволодіння. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пунктів 9, 10 частини 2 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved