Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з вищевказаним\~позовом,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що з\~відповідачем вона\~перебувала в\~зареєстрованому шлюбі,\~який рішенням\~Галицького районного\~суду міста\~Львова від\~05.06.2018\~розірвано.\~В шлюбі\~у сторін\~народився син [PERSON] , [INFO] . За рішенням Галицького районного суду від 20.01.2020 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 000 грн щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації відповідно закону, починаючи з 18.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що даний розмір аліментів не є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини як того вимагає СК України. Син є дитиною з інвалідністю. Серйозно хворіє та потребує постійного лікування, і відповідно до програми реабілітації інваліда, потребує фізкультурно-спортивної реабілітації, соціально-побутової реабілітації, навчання основним соціальним навичкам, тобто соціального педагога, що передбачає постійні великі матеріальні затрати. Великі витрати на придбання ліків, проходження аналізів та транспортування дитини до амбулаторних закладів у м. Вінниці. Дитині потрібна нічна електроенцефалографія, яка коштує від 5\~100 грн. Син навчається у 4-Б класі КЗ «Ліцей № 1 смт. Стрижавка», потребує належного харчування відповідно до вікових норм, гардеробу, канцелярії та інше. Відповідач отримує офіційний дохід, є військовослужбовцем, а тому позивач вважає, що він може сплачувати аліменти в розмірі, який необхідний для утримання дитини та забезпечення усім необхідним, оскільки розмір аліментів, який був визначений рішенням Галицького районного суду від 20.01.2020 є мінімальним та недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За вказаних обставин позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю, просить розглядати справу у його відсутність. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Сторони з 16.11.2013 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Галицького районного\~суду міста\~Львова від 05.06.2018 розірвано, що підтверджується копією відповідного рішення суду (а.с. 6 - 7). В шлюбі у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 8). Рішенням Галицького\~районного суду\~міста Львова від20.01.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2\~000 грн.щомісячно, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням індексації відповідно закону, починаючи стягнення з 18.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9 10). Відповідно до копії акту обстеження фактичного місця проживання від 17.05.2024, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована за цією адресою (а.с. 5, 11). Згідно наданих медичних документів позивач здійснювала моніторинг вартості медичних досліджень, яких потребує дитина, згідно програми реабілітації дитини з інвалідністю (а.с. 11 - 15). Відповідно до копії довідки від 14.06.2024, виданої [PERSON] , [INFO] , він навчається у КЗ «Ліцей № 1 смт Стрижавка» в 4-Б класі (а.с. 16). Згідно копії довідки від 03.05.2024 № 2105, про отримання (неотримання) допомоги, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та їй з 01.11.2023 по 30.04.2024 призначено допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. Загальна сума отриманих виплат з 01.11.2023 по 30.04.2024 становить 18 766, 00 грн. (а.с. 17). Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З аналізу наведених норм закону слідує, що визначення способу стягнення аліментів (в частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі) здійснюється судом у спосіб, про який просить одержувач аліментів. Окрім наведеного, закон вказує і на можливість зміни способу стягнення аліментів, що раніше було визначено рішенням суду, за позовом одержувача аліментів. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи позицію позивачки як одержувача аліментів, яка вважає, що існуючий розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного утримання їхньої з відповідачем спільної дитини, та вказаний в позовній заяві розмір аліментів в частці від доходу відповідача відповідає обставинам справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо визначення іншого способу стягнення аліментів з відповідача, а саме в частці від його заробітку (доходу). Враховуючи викладене та перш за все інтереси дитини, її право на належний рівень життя, суд вважає заявлений позивачем розмір аліментів таким, що відповідає ст. 182 СК України, відомості про наявність у відповідача інших осіб, що перебувають на його утриманні, відсутні, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод і законних інтересів інших осіб, а тому такі вимоги позивачки підлягають до задоволення. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку\~зі зміною\~способу стягнення\~аліментів,з\~дати набрання\~рішенням суду\~законної сили\~слід припинити\~стягнення за\~виконавчим листом, виданим\~на підставі\~рішенняГалицького районного суду міста Львова від 20.01.2020 в цивільній справі № 461/8961/19 про стягнення з [PERSON] \~аліментівна\~користь [PERSON] на утримання дитини: сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації відповідно до закону, та після його повного виконання станом на день набрання законної сили даним рішенням, слід повернути до суду, який його видав. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved