Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

виклад позицій сторін: позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання особи померлою та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, після смерті [PERSON] , [INFO] мати позивача [PERSON] прийняла спадщину, оформивши майно спадкодавця, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що посвідчене державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за №1-1268. Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2022 року у справі № 599/1899/22 від 18 жовтня 2022 року, яке набрало законної сили та знаходиться в архіві суду, [PERSON] визнано безвісно відсутньою з 01 січня 2009 року. Рішенням встановлено, що [PERSON] [INFO] , жителька с.Озерна Тернопільського району, в 2005 році виїхала на роботу в Республіку Італія. Починаючи з 2008 року зв`язок з нею втрачено. З цього часу будь яких відомостей про її місцеперебування немає. На запити про розшук матері в консульські установи України та Італії результатів не дали. Днем смерті спадкодавця [PERSON] вважає день набрання рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області у справі № 599/1899/22, зокрема 18 листопада 2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке позивач як єдиний спадкоємець першої черги не може успадкувати, тому звернувся суд із вимогами про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 09.07.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 30.07.2024 року, яке відкладено на 14.08.2024 року, в зв`язку з клопотанням позивача про відкладення розгляду справи. 14 серпня 2024 року ухвалою суду закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду о 09.00 год 26 серпня 2024 року, який відкладено на 04 вересня 2024 року та на 19 вересня 2024 року за клопотанням позивача. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має, позовні вимоги визнає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Озернянською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 10. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] , право на майновий пай в колгоспі «Озернянський», Зборівського району, згідно майнового сертифікату серії ТР - VII № 018385, виданого Озернянською сільською радою03 листопада 2003 року. 20 червня 2003 року мати позивача [PERSON] прийняла спадщину, оформивши майно спадкодавця, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що посвідчене державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за № 1-1268. [PERSON] , [INFO] , жителька с.Озерна Тернопільського району, мати заявника, в 2005 році виїхала на роботу в Республіку Італія. Починаючи з 2008 року зв`язок з нею втрачено. З цього часу будь яких відомостей про її місцеперебування немає. На запити про розшук матері консульські установи України та Італії результатів не дали, що встановлено рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2022 року у справі № 599/1899/22 від 18 жовтня 2022 року, яке набрало законної сили та знаходиться в архіві суду. Даним рішенням [PERSON] визнано безвісно відсутньою з 01 січня 2009 року. Згідно з вимогами п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про смерть матері [PERSON] , оскільки свідоцтво про її смерть не видавалось, однак він надав до суду беззаперечні докази про смерть матері, тому є всі підстави для винесення рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON] , визнавши датою її смерті [INFO] - дата набрання законної сили рішення про визнання її безвісно відсутньою з 01 січня 2009 року.За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту смерті [PERSON] підставні і підлягають задоволенню шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,02 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6122686700:01:001:0676, яка розташована на території Озернянської сільської ради Тернопільського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 059768, земельну ділянку площею 3,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6122686700:01:001:0677, яка розташована на території Озернянської сільської ради Тернопільського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 059769, право на майновий пай в колгоспі «Озернянський», Зборівського району, згідно майнового сертифікату серії ТР - VII № 006542. До складу спадкоємців за законом належать позивач [PERSON] , який спадщину прийняв. [PERSON] відмовився від спадщини на користь позивача про що свідчить його заява. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину. Звернувшись у Зборівську нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, позивачу не видано свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не може пред`явити свідоцтво про смерть матері та оригінали правовстановлюючих документів на право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися спадковим майном, що належало спадкодавцю, оскільки немає правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), тобто вимоги позивача ґрунтуються на законі.Крім цього, враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved