Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Представник АТ «Райффайзен Банк» Лозіна О.Ю. звернулася до суду з даним позовом\~та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» достроково заборгованість за договором № 014-RO-82-114006406 від 14.11.2021 в розмірі 140\~005,89 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 128 070,97 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 11 934,92 грн, судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.06.2015 відповідач уклав угоду № PDV2-1073324, згідно якої прийняв пропозиції банку на отримання банківських послуг, які описані у Правилах. 14.11.2021 між сторони укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-114006406, згідно якого АТ «Райффайзен Банк» надав відповідачу кредит в розмірі 111 446,41 грн строком на 72 місяці під фіксовану процентну ставку 39,90 % річних, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. Також, 17.11.2023 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якого з 17.11.2023 фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами та прострочених процентів, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 20.03.2024 заборгованість позичальника перед банком становить 140 005,89 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 128 070,97 грн, у тому числі прострочена заборгованість 932,61 грн, та заборгованості за відсотками у розмірі 11 934,92 грн, у тому числі прострочена заборгованість 10 538,74 грн. 20.03.2024 позивач направив відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, однак станом на дату подачі позову до суду відповідач в добровільному порядку заборгованість не погасив. 12.07.2024 ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області справу передано на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, що надійшла 06.08.2024. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 08.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27.08.2024. 27.08.2024 розгляд справи відкладено до 17.09.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без участі їх представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. 30 червня 2015 року [PERSON] підписав заяву про акцепт Публічної пропозиції /Угоди № PDV2-1073324, якою прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк». 14 листопада 2021 року між сторони укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-114006406, згідно якого АТ «Райффайзен Банк» надав відповідачу кредит в розмірі 111\~446,41 гривень строком на 72 місяці під фіксовану процентну ставку 39,90 % річних, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. Також, 17 листопада 2023 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якого з 17.11.2023 фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами та прострочених процентів, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Разом з цим, між сторонами був укладений та погоджений графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, який містив відомості про суму платежу за розрахунковий період, яку необхідно було сплатити; суму процентів за користуванням кредиту, а також інші платежі, які необхідно було сплатити за додаткові та супутні послуги. Випискою по рахунку за період з 14.11.2021-13.11.2022 підтверджується факт отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 111 446,41 грн. Відповідно до наданого банком розрахунку загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 014-RO-82-114006406 від 14.11.2021 у розмірі 140 005,89 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 128 070,97 грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 932,61 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 11 934,92 грн, яка включає прострочену заборгованість за відсотками в розмірі 10 538,74 грн. 20.03.2024 за вих. № 114/5-310860, № 114/5-310861 позивач направив відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов`язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.\~610\~ЦК України\~порушенням зобов`язання\~є його\~невиконання або\~виконання з\~порушенням умов,\~визначених змістом\~зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд, ураховуючи встановлені обставини та прийнявши визнання позову відповідачем, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved