Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

27 травня 2024 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, актовий запис 351, про що видано свідоцтво про шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача було [PERSON] . Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09 грудня 2010 року. Заочним рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14 січня 2020 року по справі 3 234/17856/19 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, а також змінено прізвище позивача на дошлюбне - [PERSON] . 20.08.2021 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб. Актовий запис № 615. Після чого прізвище позивача змінено на [PERSON] . Оскільки дитина проживає із нею та знаходяться повністю на її утриманні, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 травня 2024 року головуючим суддею у справі визначено [PERSON] . Ухвалою від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу відповіді на відзив. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причин неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене та вимоги ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області 26 червня 2010 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 09 грудня 2010 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 11). Заочним рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14 січня 2020 року по справі 3 234/17856/19 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, а також змінено прізвище позивача на дошлюбне - [PERSON] (а.с. 9-10). 20.08.2021 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб. Актовий запис № 615. Після чого прізвище позивача змінено на [PERSON] (а.с. 12). В обґрунтування позову позивач стверджує, що після того як вони з відповідачем припинили подружні стосунки, дитина проживає разом із нею та повністю перебуває на її утриманні, оскільки відповідач участі в утриманні та вихованні сина, не приймає. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на наведене, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх спільного неповнолітнього сина. Вирішуючи питання розміру аліментів, суд у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, судом приймаються до уваги також положення ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом беруться до уваги положення ч. 5 ст. 183 ст. 182 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на встановлений ст. 180 Сімейного кодексу України спільний обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а саме за ставками судового збору, що діяли на момент звернення позивача із даним позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved