Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Пєтухова А.Ю. звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , який обґрунтовує тим, що у період з осені 2008 року до літа 2010 року позивач проживав разом із відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, і в цей період часу вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, які притаманні подружжю, спільні плани на сімейне життя в майбутньому. [INFO] у сторін народилася дитина - донька [PERSON] (актовий запис в Книзі реєстрації народжень від 25 лютого 2009 року №456), запис про батька якої у Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідно до статті 135 СК України (за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за вказівкою матері). Станом на сьогодні позивач та відповідач спільно не проживають та майже не спілкуються, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Із дня народження дитини по сьогоднішній день позивач ставиться до дитини, як до своєї дочки, опікується інтересами й потребами дитини, вони спілкуються, проводять час разом, позивач купує деякі речі дитині, іграшки, техніку, ласощі, здійснює оплату за мобільний зв`язок на телефоні дитини (тел. [NUMBER] ), оплачує дитині навчання в музичній та художній школі, додаткові заняття у репетиторів, за потреби лікування в приватних клініках, часто видає кишенькові гроші на особисті витрати, тобто фактично виконує свій батьківський обов`язок. Зараз дитина проживає разом із бабусею та дідусем по лінії матері, позивач постійно її відвідує та матеріально їм допомагає, дитина часто залишається ночувати у позивача та бабусі дитини по лінії позивача. Бабуся дитини по лінії позивача також приймає активну участь у вихованні та розвитку дитини. Зауважує, що дитина прив`язана до позивача, вважає його своїм батьком (позивач та дитина називають один одного батько та дочка відповідно, дитина). До того, ж у свідоцтві про народження дитини ім`я та по батькові батька зазначені як « [PERSON] » та повністю співпадають із іменем та по батькові позивача, що в сукупності з іншими обставинами також підтверджує батьківство позивача. Протягом останніх років відносини позивача з відповідачем поступово погіршувались, позивач побоюється, що відповідач може заборонити їх спілкуванню з дитиною. Через такі побоювання позивач неодноразово пропонував відповідачу внести зміни до актового запису від 25 лютого 2009 року №456, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції про народження дитини, вказавши його батьком дитини, щоб він мав законні підстави у випадку необхідності реалізувати свої права як батька дитини, однак вирішити це питання в добровільному порядку відповідач відмовляється, а тому в позивача виникла необхідність звернутись до суду з цією позовною заявою про визнання батьківства позивача відносно дитини. Враховуючи викладене, вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання позивача батьком дитини - [PERSON] , [INFO] і внесення відповідних змін до актового запису від 25 лютого 2009 року №456, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції про народження дитини. Посилаючись на зазначені обставини та, остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач просить суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Суми; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 456 від 25 лютого 2009 року, що складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області та в розділі відомостей про батька зазначити - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Суми. Прізвище [PERSON] , [INFO] залишити без змін. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 червня 2024 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 23 липня 2024 року о 09 год. 00 хв. 17 червня 2024 року від відповідачки [PERSON] в особі представника - адвоката Кравченка І.О. надійшла заява про визнання позову (а.с. 67,69). 23 липня 2024 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 02 вересня 2024 року у зв`язку з клопотанням представника позивача. 05 серпня 2024 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява (а.с. 94-98), від відповідачки [PERSON] в особі представника - адвоката Кравченка І.О. надійшла заява про визнання уточненого позову (а.с.87). В підготовче судове засідання 02 вересня 2024 року сторони не з`явилися, від їх представників надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, представник позивача заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачка позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника відділу. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у вказаних стосунках [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9, 101). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, [PERSON] народилася [INFO] ; відомості про батька - [PERSON] (а.с. 29). Відповідно до ст.135 СК України, при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Так як відповідачка позовні вимоги про визнання батьківства визнає, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. В письмових поясненнях неповнолітня [PERSON] від 01 серпня 2024 року вказує, шо [PERSON] вважає своїм батьком, називає його татом, а він її своєю донькою, й не заперечує проти того, щоб до свідоцтва про народження внесли зміни та зазначили позивача її батьком, але прізвище вона бажає залишити « [PERSON] ». Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved