Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Позиція позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить: - винести рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначив, що з відповідачкою за позовом вони проживали однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу з 13 лютого 2011 року по листопад 2022 року. За вказаний період часу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Крім трьох їх спільних дітей у відповідачки є ще троє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Будь - які відомості про біологічного батька [PERSON] , зокрема чи живий він взагалі чи ні, де проживає і таке інше відсутні. Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у актовому записі про народження та у свідоцтві про народження внесені відповідно до ст. 135 СК України. У листопаді 2022 року відповідачка залишила сім`ю, дітей, стала проживати з іншим чоловіком, але де саме, за якою адресою, йому не відомо, оскільки ні з ним ні з дітьми вона з того часу не спілкується. Всі діти проживають з ним та перебувають на його повному утриманні. Діти забезпечені належними житлово-побутовими умовами. Відповідачка вже протягом тривалого часу, майже двох років, належним чином не виконує свої батьківські (материнські) обов`язки: не приділяє жодної уваги дітям, не цікавилася їх життям, здоров`ям, навчанням, тобто не виявляє абсолютно ніякої зацікавленості про те, як ростуть, навчаються, живуть та виховуються її діти, які в них потреби. Навіть коли вони жили разом, завжди сам готував для дітей їжу, слідкував за режимом їх харчування, навчання, відпочинку та сну, разом з дітьми готувався до уроків, допомагав робити домашні завдання, купував одяг, продукти, іграшки для всіх дітей без виключення. Всі діти вважають його своїм батьком, а він всіх їх своїми дітьми. Тобто відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, належне матеріальне та побутове забезпечення. Молодші діти підростають, але мати нічого не робить для їх підготовки до самостійного життя, не бере участь і не сприяє їх вихованню, засвоєнню моральних та духовних цінностей. Аліменти з відповідачки він не стягував, так як вона ніде не працювала і не працює, він самостійно намагаюся забезпечити дітей всім необхідним, а в добровільному порядку відповідачка ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Всі наведені вище обставини свідчать про те, що відповідачка цілеспрямовано ухиляється від виконання покладених на неї законодавством та нормами моралі обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню своїх дітей. Своїми діями та відношенням до батьківських обов`язків відповідачка також дає чітко зрозуміти і йому і дітям, що діти їй не потрібні і брати будь-яку участь у їх житті, розвитку, вихованню та становленню в житті вона не має жодного наміру. Всі батьківські обов`язки по матеріальному забезпеченню всіх дітей, їх вихованню, забезпеченню належних житлово-побутових умов відносно для дітей виконує він самостійно. За наведених вище умов він змушений звернутися до суду з даною заявою. Рух справи в суді. Ухвалою Краснограградського районного суду Харківської області від 08.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та ухвалою від 04.09.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 13.09.2024 року. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились. Від позивача по справі [PERSON] 13.09.2024 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від третьої особи Служби у справах дітей Наталинської сільської ради 02.09.2024 року до суду надійшла заява в якій просять справу розглядати без їх присутності, надали суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Позиція суду. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 1 СК України - Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу з 13 лютого 2011 року по листопад 2022 року. За вказаний період часу у них народилося троє дітей: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . Крім трьох їх спільних дітей у відповідачки є ще троє неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що будь - які відомості про біологічного батька [PERSON] , зокрема чи живий він взагалі чи ні, де проживає і таке інше відсутні. Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у актовому записі про народження та у свідоцтві про народження внесені відповідно до ст. 135 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Згідно з ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Наталинської сільської ради, який затверджений розпорядженням начальника Наталинської сільської військової адміністрації від 26.08.2024 року №729 - орган опіки та піклування Наталинської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до дітей: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] . Також відповідно до вказаного висновку встановлено, наступне. Громадянка [PERSON] проживала у не зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 13 лютого 2011 року по листопад 2022 року. За час спільного проживання у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім трьох спільних дітей є ще троє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Будь-які відомості про біологічного [PERSON] , зокрема, де він проживає відсутні. Відомості про батька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у актовому записі про народження та у свідоцтві про народження внесені відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України. У листопаді 2022 року [PERSON] залишила сім`ю, дітей, стала проживати за іншою адресою, яка невідома, засоби зв`язку з матір`ю відсутні. Неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають з [PERSON] , про що свідчить акт обстеження умов проживання служби у справах дітей від 01.07.2024 року. Діти знаходяться на утриманні [PERSON] та на даний час проживають за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка - характеристика та довідка про склад сім`ї Попівського старостинського округу. Зі слів [PERSON] , після закінчення спільного проживання з матір`ю [PERSON] всупереч вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства мати постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, взагалі не цікавиться їх долею, життям, не відвідує їх, не телефонує їм, не має бажання бачитися чи спілкуватися з дітьми. Своїми діями і відношенням до дітей та своїх батьківських обов`язків орган опіки та піклування може чітко розуміти, що діти не потрібні матері, брати участь в їх житті, розвитку, вихованню та встановленню житті вона не має жодного наміру. Всі батьківські обов`язки по матеріальному забезпечені всіх дітей, їх виконанню та забезпеченню належних житлових умов відносно для дітей виконує [PERSON] . Відповідно до характеристики Роздольської гімназії Наталинської сільської ради, яку відвідують діти ( [PERSON] та [PERSON] ), мають позитивну динаміку в навчанні і в вихованні з боку [PERSON] . Всі потреби дітей задоволені. Батько цікавиться навчанням дітей, постійно комунікує з адміністрацією та учителями. Мати [PERSON] з родиною не проживає і вихованням дітей не займається. Відношення до школи позитивне. В сім`ї переважає позитивний мікроклімат. Оцінюючи висновок, наданий органом опіки піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . суд вважає, що він відповідає встановленим до нього вимогам, підписаний уповноваженою особою, та складений на підставі вивчення всіх обставин справи, у зв`язку із чим суд враховує його під час ухвалення рішення. Крім того в матеріалах справи є письмові пояснення дітей в яких вказують, що вони проживають з батьком [PERSON] , так як мати їх покинула, вона з ними не спілкується та не надає матеріальної підтримки. Відповідно до ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від його виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжую не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд зауважує, що розгляд справи здійснюється не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини 1, 3 ст.13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України). У даному випадку, матеріали справи не мають жодного доказу піклування відповідачкою про створення належних умов для проживання дітей, їх фізичний і духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування з дітьми та створення інших умов для їх нормального розвитку. З огляду на викладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дітей, без поважних причин залишивши їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми. Поведінка відповідачки відносно дітей є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав та не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідачки на повагу до її сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції. Між інтересами дітей та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав. При вирішенні питання позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її п`ятьох дітей, суд враховую також поведінку відповідачки під час розгляду справи в суді та під час розгляду органом опіки та піклування питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей. Так, відповідачка не виявила бажання з`явитися до суду та надати особисті пояснення щодо позову, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку. Крім того [PERSON] не з`явилась на засідання комісії органу опіки та піклування, отже вказані обставини свідчать про свідоме нехтування відповідачки своїми батьківськими обов`язками. Отже, суд бере до уваги характер поведінки відповідачки, її відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, ту обставину, що відповідачка тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а відповідачка повинна бути позбавлена батьківських прав. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в даній справі не ставить питання про призначення його опікуном (піклувальником) над дітьми, суд вважає за необхідне передати дітей на опікування органу опіки та піклування Наталинської сільської ради, оскільки під час ухвалення рішення не вирішується питання встановлення піклування над неповнолітніми особами, із членів родини в яких вони на даний час проживаю. Крім того під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] також має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого відсутні, а з матеріалів справи встановлено, що мати не виконує батьківській обов`язки відносно своїх дітей, при цьому позивач не ставить питання про позбавлення її батьківських прав на [PERSON] , а отже суд звертає увагу про необхідність опікування над дитиною органом опіки та піклування Наталинської сільської ради. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідачка безвідповідально ставиться до виховання своїх дітей, ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, тому доцільно позбавити її батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання дітей, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому враховуючи, що позивач по справі є біологічним батьком тільки дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне стягнути аліменти на їх утримання з відповідача на його користь, а аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , необхідно стягнути на користь того кому будуть передані діти. Висновки за результатами розгляду справи. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, а також вважає за необхідне стягнути з відповідачки на утримання дітей аліменти в розмірі частки на користь батька та у розмірі частки на користь того кому будуть передані діти з усіх видів її доходу (заробітку), оскільки позбавлення батьківських прав, не звільняє особу від обов`язку щодо утримання дітей та матеріали справи не містять доказів стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці її право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не причинить шкоди їх життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідачку до виправлення та надасть можливість в майбутньому, при наявності її бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень. У відповідності до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved