Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить зняти арешт з нерухомого майна, яке належало її померлому батькові [PERSON] на праві власності, а саме квартири [ADDRESS] . В обгрунтування позову посилається на те, що вона зверталася до органу Державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту на належне її батькові нерухоме майно, накладене у зв`язку з несплатою ним аліментів на її користь, однак виконавча служба відмовила у знятті такого обтяження у зв`язку з тим, що виконавче провадження завершено. Внаслідок незняття арешту з зазначеного нерухомого майна позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину, що є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. 21.08.2024 від представника позивачки адвоката Мунтяна В.\~І. надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просить: скасувати арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , накладений на підставі постанови Державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, №\~33535389 від 20.07.2012; скасувати обтяження у виді арешту нерухомого майна [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 12993863, яке зареєстровано 14.09.2012 за номером 12993863, реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. Також представник позивача просить у зв`язку зі зміною найменування відповідача замінити відповідача - Олександрійський міськрайонний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на належного - Олександрійський відділ ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 04.09.2024 від Олександрійського відділу ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) надійшло заперечення проти позову, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки для зняття арешту із спадкового майна позивач має звертатися шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно та зняття з нього арешту, про що наявна правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 03.05.2023 у справі №\~463/3251/22. Крім того, просить розглянути справу без учіасті представника відповідача. 18.09.2024 від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд провів розгляд справи в порядку ч.\~2 ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків. Приблизно [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Одеса) 27.07.2023. [PERSON] , [INFO] , є його спадкоємцем, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Степанівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області 25.05.2002. 17 серпня 2023 року приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Чернишовим С.С. відкрито спадкову справу №\~79/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73619800 від 17.08.2023. 15 липня 2024 року приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Чернишов С.С. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (№ 137/02-31), якою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , яка належала її батькові [PERSON] , [INFO] , який помер приблизно [INFO] . Так, право власності на зазначену квартиру станом на 01.01.2013 належить померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2002, зареєстрованого Універсальною товарною біржею "Партнер" р№ 933, про що свідчить архівна довідка КП "Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 15.03.2024. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.06.2013 № 4588427, на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.12.2010 № 2-4528/10 1/2 частини зазначеної квартири зареєстрована за [PERSON] , яка є матір`ю позивачки (що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Степанівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області 25.05.2002). \~ \~ \~ \~Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус виходив з того, що при перевірці в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено, що на 1/2 частку квартири [ADDRESS] накладено арешт. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, арешт накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №\~33535389, винесеної ВДВС Олександрійського МРУЮ 20 липня 2012 року. Відповідно до відомостей зі спеціального розділу виконавчих проваджень, наданих Олександрійським ВДВС, виконавче провадження № 33535389 щодо примусового виконання виконавчого листа від 18.05.2012 №\~2-3076/11 про стягнення боргу за прострочення сплати аліментів в сумі 3\~913,86 грн, стягувач - [PERSON] , завершено, виконавчий документ повернуто 25.12.2013 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №\~643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом\~негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (п. 37). У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У своїх рішення Європейський суд з прав людини наголошував, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними засобами і тією метою, на яку спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними меті їх застосування. Отже, оскільки виконавче провадження № 33535389 не здійснюється, арешт у вказаному провадженні на спірну квартиру було накладено органом виконавчої служби у 2012 році, позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, яка позбавлена можливості оформити право власності у порядку спадкування, суд дійшов висновку, що наявність обтяження (арешту) на частку у спірній квартирі перешкоджає позивачці в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , вказує про порушення її прав та необхідність їх захисту, а тому позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Одночасно не приймаються доводи відповідача про застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 03.05.2023 у справі №\~463/3251/22, оскільки у зазначеній справі йдеться про необхідність обрання позивачем такого способу захисту як визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту у випадку наявності спору з особами, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчому провадженні, у той час як з матеріалів справи вбачається, що стягувачем у виконавчому провадженні № 33535389 є мати позивачки - [PERSON] , а предметом стягнення - сума боргу за прострочення сплати аліментів. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог про скасування арешту, накладеного на нерухоме майно, яке належало померлому батькові позивачки, та скасування обтяження у виді арешту зазначеного нерухомого майна, зареєстрованого в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна. Також підлягає задоволенню клопотання представника позивача про заміну відповідача у зв`язку зі зміною його найменування на Олександрійський відділ ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно з ст. 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved