Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 03 лютого 2023 року о 16 годині 55 хвилин в м. Києві по вул. Депутатській, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 травня 2023 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. На час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в АТ «ПРОСТО-страхування» за полісом № 212103693. 18 травня 2023 року АТ «ПРОСТО-страхування» здійснило відшкодування збитків. Відповідно до страхового акту АТ «ПРОСТО-страхування» розмір франшизи складає 2600 гривень. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь на невідшкодовану суму франшизи в розмірі 2600 гривень. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 лютого 2023 року о 16 годині 55 хвилин в м. Києві по вул. Депутатській, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 травня 2023 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 13-14). Постанова є чинною. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] (а.с. 11-12). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «ПРОСТО-страхування» за полісом № 212103693 (а.с. 15). 18 травня 2023 року АТ «ПРОСТО-страхування» здійснило відшкодування збитків [PERSON] в сумі 4035 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 2828 від 18 травня 2023 року (а.с. 17). З листа АТ «ПРОСТО-страхування» від 29 травня 2023 року вбачається, що відповідно до полісу № 212103693 розмір франшизи складає 2600 гривень (а.с. 16). Позивач також просить стягнути з винної особи - [PERSON] франшизу у розмірі 2600 гривень. Згідно з п. 5 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування. Оскільки АТ «ПРОСТО-страхування» на підставі полісу здійснено страхове відшкодування, позивач має право на компенсацію суми франшизи у повному обсязі. Таким чином, стягненню з [PERSON] підлягає франшиза у розмірі 2600 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. 21 березня 2023 року між адвокатом Каращуком Ю.І. та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги № 14-23. Крім того, у матеріалах справи міститься додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 14-23 від 11 липня 2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 01-23 від 11 липня 2023 року, інформаційне повідомлення про зарахування коштів у сумі 10000 гривень від 11 липня 2023 року, копія ордеру від [PERSON] на адвоката Каращука Ю.І., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Каращука Ю.І. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача заперечення щодо заявленої суми витрат на правничу допомогу до суду не направлялись. Згідно з положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. За п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За п. 9 ч. 1 ст. 1 цього закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст.1 закону). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії»(Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі № 910/12876/19. Вбачається, що сторона позивача просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу при розгляді позовної заяви про стягнення суми франшизи. Вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень. Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved