Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 08 серпня 2024 року представник [PERSON] [PERSON] через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-капітал»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І. В., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Поха В. А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 21 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованості за Кредитним договором № 1770997 від 18 березня 2019 року укладеним між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан»), правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Кредит-капітал»\~за період з 31 травня 2019 року по 23 листопада 2020 року в розмірі 15861,56 грн з яких: 7061,60 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 5269,16 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 3530,80 грн строкова заборгованість за штрафами і пенями та 930 грн - плата за вчинення виконавчого напису. Зазначає, що вищевказаний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Похи В. А. Про наявність виконавчого провадження позивач дізналася на сайті Єдиного реєстру виконавчих проваджень. Представник позивача вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки позивача не було повідомлено про наявність договорів про відступлення права вимоги та відповідачем не було надано нотаріусу всіх необхідних документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а саме: оригіналу нотаріально посвідченого договору та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. За наведених обставин, представник позивача просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 13967, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«Кредит-капітал»\~заборгованості за Договором № 1770997 від 18 березня 2019 року та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8500 грн та судовий збір 968,96 грн. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І. В. та приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Поха В. А., пояснень щодо позову суду не надали. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися. 11 вересня 2024 року представник позивача через систему «Електронний суд» надіслала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити у її та позивача відсутності. Представник ТОВ «ФК\~«Кредит-капітал» Зуб А. С. в судове засідання не з`явилася. 10 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» надіслала клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу в якому зокрема просила в задоволені позову відмовити в повному обсязі та прозгляд справи проводити у відсутності представника відповідача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І. В., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Поха В. А. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв/клопотань не подавали. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 12 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 15 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено 12 вересня 2024 року о 10 год 00 хв. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Похи В. А. матеріали виконавчого провадження № 66727990 з примусового виконання виконавчого напису № 13967, вчиненого 21 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1770997 від 18 березня 2019 року. Згідно з ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 18 березня 2019 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1770997, відповідно до умов якого позивачу було надано в кредит грошові кошти в сумі 7200 грн строком на 4 днів з 18 березня 2019 року по 22 березня 2019 року. Проценти за користування кредитом 201,60 грн, які нараховуються за ставкою 0,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 21 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі № 13967) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги № 31-МЛ від 31 травня 2019 року є ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованості за кредитним договором № 1770997 від 18 березня 2019 року. Заборгованість з [PERSON] стягнено за період з 31 травня 2019 року по 23 листопада 2020 року у розмірі 15861,56 грн з яких: 7061,60 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 5269,16 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 3530,80 грн - строкова заборгованість за штрафами і пенями. 06 вересня 2021 року представник ТОВ «ФК «Кредит-капітал» Донець В. В. звернувся до приватного виконавця територіального округу Волинської області Поха В. А. з заявою про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця Похою В. А. відкрито виконавче провадження № 66727990 з виконання виконавчого напису № 13967 від 21 грудня 2020 року. В рамках виконавчого провадження № 66727990 приватним виконавцем 26 квітня 2024 року було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою постановлено накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів становить 18770,71 грн. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та оспорюванням позивачем таких дій. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. 55, 124\~Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1. вказаної глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2. п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 5.1. п. 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Як передбачено п.п. 3.1., 3.2. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі -Перелік документів). Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (ст. 42 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При цьому\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Частиною 3\~ст. 12 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 21 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованості за кредитним договором № 1770997 від 18 березня 2019 року в розмірі 15861,56 грн. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17. Заперечуючи проти позовних вимог [PERSON] ані відповідач, ані третя особа приватний нотаріус Баршацький І. В. будь-яких доказів до суду не надали і про причини неможливості надати відповідні документи не повідомили. А тому, суд позбавлений можливості встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була вона погашена, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Тобто у матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що між позивачем та відповідачем, як правонаступником первісного кредитора боржника, існує безспірна заборгованість за кредитним договором № 1770997 від 18 березня 2019 року. Із змісту виконавчого напису, судом встановлено, що підставою вчинення приватним нотаріусом Баршацьким І. В. виконавчого напису є, зокрема, п. 2 Переліку документів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року. В дану постанову постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів. Відтак, кредитний договір № 1770997 від 18 березня 2019 року укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] на момент вчинення виконавчого напису 21 грудня 2020 року не був тим документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення за вказаним кредитним договором, що не був посвідчений нотаріально. Матеріали справи не містять відповідної письмової вимоги до боржника про усунення порушень станом на дату вчинення виконавчого напису, а відтак відсутні підстави вважати, що станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису позивачу було відомо про вимогу відповідача та суму боргу, що свідчить про відсутність узгодження боржником суми боргу. Окрім того, представник позивача в позовній заяві зазначає, що позивач не отримувала повідомлення про заміну кредитора і про нові рахунки за якими необхідно було здійснювати платежі. Таким чином, звернувшись до нотаріуса у в грудні 2020 року відповідач порушив правила звернення за вчиненням виконавчого напису. Встановлені судом обставини свідчать про те, що нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис вчинено за договором, за яким стягнення заборгованості не може провадитись у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, за вимогами, які не є безспірними, а відтак вимоги позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними. Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І. В. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 15861,56 грн визнати таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (968,96 грн). Позовна заява з доданими до неї матеріалами представником позивача подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 968,96 грн. Разом з цим, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України). Згідно з ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6\~ст. 137 ЦПК України). На підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: копію договору № 1005 про надання правничої допомоги від 16 липня 2024 року; копію акта приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 до Договору № 1005 про надання правничої допомоги від 16 липня 2024 року; детальний опис робіт (наданих послуг) від 08 серпня 2024 року та копію квитанції № 1005 від 02 серпня 2024 року. 10 вересня 2024 року представником ТОВ «ФК «Кредит-капітал» Зуб А. С. через систему «Електронний суд» надіслано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Клопотання обґрунтоване тим, що заявлена сума витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 8500 грн не відповідає критеріям співмірності з обсягом виконаних адвокатом робіт та часом витраченим на їх виконання. Зокрема, представник відповідача вказав, що справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню не є складною, не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи. За наведених обставин просить відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Враховуючи наведені стороною позивача доводи на обґрунтування розміру витрат на правову допомогу, складність справи, час, затрачений адвокатом та обсягом наданих нею послуг, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (проведення судового засідання у відсутності позивача та її представника), а також враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved