Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення майнового відшкодування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.12.2022 у м. Луцьк по пр. Соборності, 43 мала місце ДТП, що трапилась з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Renault», н.з. [NUMBER] . Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.11.2022. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому позивач відшкодував збитки внаслідок ДТП потерпілому у розмірі 14\~507, 13 грн На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 14\~507,13 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди". „Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини". У відповідності зі ст. 1187 ч.2 ЦК України «Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, збереження або зміст якого створює підвищену небезпеку.» Як вбачається з вимог ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». Судом встановлено,\~що постановою\~Луцького міськрайонного\~суду Волинської\~області від\~23.12.2022\~року по\~справі №161/17705/22,\~ [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124\~КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (а.с.4-5). На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як водія застрахована не була (а.с.6). 21.12.2022 потерпілий [PERSON] звернувся з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, строки не пропущено (а.с. 7-8). На основі звіту №22/4458 про оцінку транспортного засобу Fiat Bravo (реєстраційний номер [NUMBER] ), наказу №3/1604 від 20.01.2023 та довідки №1 від 19.01.2023, МТСБУ здійснило нарахування суми розміру шкоди (а.с. 11-28). МТСБУ 23.01.2023 здійснило виплату збитків потерпілому [PERSON] в розмірі 13\~127,13 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №580083 від 23.01.2023 (а.с.28). На основі рахунку №ГВ/2092 від 02.01.2023 та акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ по справі №89099, МТСБУ оплатило послуги аварійного комісара у розмірі 1380, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №65305 від 03.01.2023 (а.с. 29). Регулювання діяльності та здійснення регламентних виплат МТСБУ здійснюються відповідно до розділу IV Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з п.п. "а"п. 41.1 ст. 41 даного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 38.2.1 ч. 2 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд вважає, що, сплативши відшкодування потерпілому [PERSON] , МТСБУ набуло право зворотної вимоги в порядку регресу до винної особи, якою в даному випадку є відповідач, у розмірі виплаченого відшкодування, відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України та статті 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи, що відповідачем такі витрати позивачу в добровільному порядку не відшкодовано, визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та з відповідача на користь МТСБУ необхідно стягнути суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 14\~507/,13 грн. Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Отже, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь МТСБУ. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved