Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулася [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений 14.10.2016 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14.10.2016 Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 892. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалась на те, що спільне життя подружжя припинило. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, виявила бажання судові витрати віднести на свій рахунок, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2024 року заяву про визнання позову та клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, подані від імені [PERSON] , було повернуто без розгляду, оскільки судом не встановлені обставини щодо підписання їх відповідачем. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 09.09.2024 постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб у Мелітопольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 892 від 14 жовтня 2016 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 14 жовтня 2016 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.09.2020 Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) . Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Водночас ч. 1 ст. 110 СК України передбачена можливість пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сім`ю намірів не має, а отже спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, необхідно зазначити наступне. Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, та дослідивши обставини подружнього життя сторін, суд дійшов висновку, що строк на примирення не є необхідним. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить інтересам позивача [PERSON] , що має істотне значення. При подачі позову до суду позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується відповідною квитанцією в матеріалах справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, на його рахунок.

Outcome: approved