Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

У липні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - АТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з втратою професійної працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві. В обґрунтування позову посилався на те, що він з 10.06.2013 по 02.02.2024 року працював на підприємстві відповідача на шахті «Гвардійська» на посадах: електрослюсаря черговим та з ремонту устаткування, повний робочий день на підземних роботах; машиністом бурової установки, повний робочий день на підземних роботах. 10.10.2015 року о 11-00 год позивач, згідно із Наказом №461 від 08.10.2015 року по шахті був направлений на XIV Робітничу Спартакіаду серед колективів структурних підрозділів ПАТ «Кривбасзалізрудком» для участі в змаганнях. Під час змагань позивач отримав травму правої руки у вигляді само-вправленого вивиху кісток правого передпліччя з розривом капсули ліктьового суглобу і фрагментарним відривним зламом ліктьової кістки. Внаслідок виробничої травми на підставі Довідки МСЕК від 16.03.2016 року позивачу первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 5%. На підставі Довідки МСЕК від 13.12.2023 року позивачу було повторно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 5% безстроково. Вважає, що з вини підприємства він втратив своє здоров`я, чим йому була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває постійні фізичні страждання, наслідком чого є порушення звичного способу життя, потреба додаткових зусиль для організації життя, порушення нормальних життєвих зв`язків, внаслідок неможливості вести активне життя. На підставі викладеного, просив суд стягнути з відповідача АТ «Кривбасзалізрудком» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 220\~000,00 грн, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою суду від 09 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач 02.08.2024 року через систему «Електронний суд» надав до суду відзив на позовну заяву з пропуском строку для його подання. У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що з боку АТ «Кривбасзалізрудком» відсутня протиправна поведінка, оскільки відповідно до акту від 16.10.2015 року проведення розслідування нещасного випадку та акту від 16.10.2015 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, комісією з розслідування нещасного випадку не були встановлені особи, які пропустили порушення вимог законодавства про охорону праці, та не встановлена вина підприємства у настанні нещасного випадку. Також позивач не надає належних доказів про призначення йому постійного медикаментозного лікування. Розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, не відповідає принципам справедливості, співмірності та розумності, є значно завищеним. Окрім того, при стягненні моральної шкоди мають бути утримані податки. 19 серпня 2024 року від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що нещасний випадок, що стався з позивачем, визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Встановлення втрати професійної працездатності безстроково свідчить про те, що позитивна динаміка щодо одужання відсутня, а наслідки, які настали після травми є незворотними. Окрім того, посилання відповідача на стягнення розміру моральної шкоди з утриманням з позивача обов`язкових податків і зборів не відповідає чинному законодавству України. Відзив на позовну заяву відповідачем був поданий з пропущенням строку для його подання, окрім того, відсутні докази поважності пропуску строку, тому відсутні законні підстави для поновлення строку для подання відзиву. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] працював на підприємстві відповідача АТ «Кривбасзалізрудком» (до перейменування ПАТ «Кривбасзалізрудком»), а саме: з 10.06.2013 року по 04.11.2013 рік - електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування на шахті «Гвардійська», з повним робочим днем на підземних роботах; з 04.11.2013 року по 24.09.2014 рік учнем машиніста бурової установки з повним робочим днем на підземних роботах на шахті «Гвардійська»; з 24.09.2014 року по 02.02.2024 року машиністом бурової установки шахти «Гвардійська» з повним робочим днем на підземних роботах. 02.02.2024 року був звільнений відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, як перешкоджає продовженню даної роботи, що підтверджується копією Трудової книжки. (а.с. 8-9) Відповідно до копії Акта №32-23 про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом від 15.10.2015 року, з [PERSON] 10.10.2015 року об 11-00 годині стався нещасний випадок за таких обставин: 10 жовтня 2015 р. машиніст бурової установки 3-го розряду дільниці №24 шахти «Гвардійська» [PERSON] , згідно з наказом по шахті №461 від 08.10.2015 р., був направлений на XIV Робітничу Спартакіаду серед колективів структурних підрозділів ПАТ «Кривбасзалізрудком» для участі в змаганнях з армрестлінгу (силове змагання на руках), які проводились на сцені залу для глядачів будинку культури ім. Фрунзе. Загальне керівництво від шахти здійснював голова профспілки металургів та гірників шахти [PERSON] , який перед початком змагань провів усний інструктаж учасникам змагань по правилам безпеки. Близько 11 години, під час змагань з армрестлінгу з представником шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] , [PERSON] травмував праву руку. Прохідник дільниці №12 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] , учасник змагань, який знаходився поряд, надав першу допомогу та супроводив потерпілого до машини швидкої медичної допомоги, якою [PERSON] був доставлений у КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8 «Дніпропетровської обласної ради» (пункт 6 Акта). В пункті 9 Акта вказаний діагноз [PERSON] : само-вправлений вивих кісток правого передпліччя з розривом капсули ліктьового суглобу і фрагментарним відривним зламом ліктьової кістки. Травма відноситься до категорії - тяжка. (а.с. 10-12) Відповідно до копії Акта проведення розслідування нещасного випадку що стався 10 жовтня 2015 року о 11 годині 00 хвилин на ПАТ «Кривбасзалізрудком» від 15.10.2015 року, комісія з розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, прийшла до такого висновку: Комісія з розслідування нещасного випадку, одержавши письмові пояснення потерпілого, свідків, осіб причетних до нещасного випадку, діагноз встановлений КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради» дійшла до висновку, що при участі у спортивних змаганнях, дії потерпілого були в інтересах підприємства на якому він працює, тому нещасний випадок з машиністом бурової установки дільниці №24 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] , на підставі підпункту 7 пункту 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, визнано таким, що пов?язаний з виробництвом та складається акт за формою Н-1. (а.с. 13-16) Довідкою МСЕК серії 12 ААА №013799 від 16.03.2016 року [PERSON] первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 5% з 14.03.2016 року по 01.04.2017 року. (а.с. 17) Довідкою МСЕК серії 12 ААА №121999 від 13.12.2023 року [PERSON] внаслідок професійного захворювання повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 5% з 01.02.2024 року безстроково. (а.с. 18) Відповідно до наданих копій виписних епікризів з медичної карти стаціонарного хворого позивач неодноразово проходив обстеження та знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою травмою. (а.с. 19-20) Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки трудове каліцтво отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст.\~153,\~237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~(в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин), забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.\~Статтею 173 КЗпП України\~закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці»\~(в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин), роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст. 23, 1167\~ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійного захворювання. У пункті 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(далі\~Постанова) роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Із матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з виробничою травмою позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він відчуває моральні й фізичні страждання, які обмежують можливість останнього вести звичний спосіб життя та тягнуть за собою відчуття болю. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, що підтверджують отримання позивачем травми на підприємстві відповідача АТ «Кривбасзалізрудком», вважає доведеним той факт, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання та хвилювання. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності в розмірі 5%, який встановлений безстроково, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди дещо завищений, а тому визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 21 000,00 грн. без врахування податку з доходу фізичних осіб. Вищезазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») та Практичною інструкцією по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженою Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: partial