Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

21 червня 2024 року позивачка [PERSON] звернулась до Подільського районного суду м. Києва в інтересах своєї дитини, [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] з позовною заявою про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] . Позивачка та відповідач не перебували в зареєстрованому шлюбі. Батько дитини матеріальну допомогу на утримання сина не надає, з дитиною не бачиться, самоусунувся від його виховання. Не цікавиться сином, його розвитком, станом здоров`я. Посилаючись на те, що [PERSON] в нотаріальному порядку дав згоду на позбавлення його батьківських прав та подальше усиновлення дитини, позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 29.07.2024р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник просили суд задовольнити позов з підстав, викладених у ньому. Позивачка пояснила, що останній раз відповідач бачив сина орієнтовно 5 років тому. Вказувала на те, що аліменти з відповідача не стягувала, дитина весь час перебуває на її утриманні. Тобто з 6-річного [PERSON] , його біологічний батько участі у вихованні сина не приймає. Зазначила, що з 2022р. перебуває в новому зареєстрованому шлюбі. Її новий чоловік має бажання усиновити [PERSON] . Повідомила суду, що бабуся та дідусь [PERSON] по лінії батька також не цікавляться справами дитини, участі у його вихованні не приймають, хоча проживають в місті Києві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив прийняти законне рішення в інтересах дитини. Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надала суду надав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , біологічним батьком якого є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 532. Позивач з Відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач не проживає однією сім`єю з позивачкою та сином. Дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з мамою в квартирі у Подільському районі м. Києва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Мати та син зареєстровані разом у Подільському районі міста Києва. Дитина навчається у школі № 63 у Подільському районі м. Києва. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участі у матеріальному забезпеченні дитини не бере, не цікавиться сином, його розвитком, станом здоров`я. Відповідач [PERSON] добровільно у нотаріальній заяві погодився на позбавлення його батьківських прав у судовому порядку відносно дитини. Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Відповідач надав максимальні права матері дитини - [PERSON] , вирішувати питання пов`язанні з вихованням сина [PERSON] , [INFO] , без погодження із ним (тобто одноосібно на розсуд матері дитини), а саме: вибір закладу та загальної середньої освіти; вибір сімейного лікаря та закладу охорони здоров`я; вибір дитячих гуртків, секцій та факультативів; вибір оздоровчих комплексів, санаторіїв, таборів. Відповідач, добровільно звільнився від обов`язків щодо виховання сина та надав свою згоду на відвідування дитиною інших країн світу на розсуд матері дитини. Відповідач погодився, щоб дитина мала постійне місце проживання за місцем реєстрації матері дитини та, щоб мати мала змогу змінити місце реєстрації проживання дитини без його згоди. Також, у нотаріально посвідченій заяві Відповідач зазначив, що «у випадку подання позовної заяви до суду [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглядати дане питання за його відсутності. Користуючись своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 206 ЦПК України, повністю визнає заявлені позовною заявою вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову про позбавлення його батьківських прав відносно сина. Відповідно до положень п. п. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В свою чергу, зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Причому обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. У разі ухилення від цього обов`язку кошти на її утримання стягуються в судовому порядку. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не утримує свого сина, аліменти не сплачує. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач не виконує належним чином покладенні на нього батьківські обов`язки, а саме: не піклується та не цікавиться здоров`ям свого сина, його фізичним, духовним та моральним розвитком; не цікавиться освітнім розвитком сина, не готує його до самостійного життя та не цікавиться питанням відвідування дитиною школи; не надає регулярної фінансової допомоги для утримання свого сина, аліменти на дитину не сплачує. Мати повністю утримує свого сина [PERSON] самостійно. З моменту народження і по теперішній час, мати бере активну участь у вихованні та розвитку дитини. Батько, у свою чергу, не має бажання регулярно проводити час з дитиною. Дитина навчається у 8-А класі у ліцеї № 63 м. Києва. Згідно характеристики зі школи дитину приводила і забирала мати, саме мати приділяє належну увагу вихованню сина, при потребі відвідує ліцей та забезпечує все необхідне для повноцінного розвитку і навчання сина. Батько [PERSON] , успіхами дитини не цікавиться, навчальний заклад не відвідує, вихованню сина належної уваги не приділяє. Зі слів матері, відносини батька та дитини припинилися і вже понад 5 років батько до дитини не приходив та сина не бачив. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до Висновку від 27.08.2024 року №106-7062, орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Встановлено, що вихованням дитини займається виключно мати, з якою син постійно проживає. Мати матеріально забезпечує дитину, дбає про фізичний та духовний розвиток сина. Наведені обставини, свідчать про те, що біологічний батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно сина. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позивачем у такій справі, згідно ст. 165 СК України та абз. 1 п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", може бути один з батьків. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідач [PERSON] склав заяву, засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, у якій зазначив, що позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав щодо сина підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі. Зважаючи на те, що батько дитини участі в утриманні та вихованні сина не бере, визнав позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав, та в інтересах дитини Служба у справах дітей та сім`ї вважає таке позбавлення доцільним, суд приходить до висновку про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved