Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

В травні 2024 року позивача ТОВ «Баядера Логістик» через свого представника - [PERSON] , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача борг в сумі 55 000 гривень, з яких 50 000 грн - сума позики, 5000 грн. - штраф, а також стягнути судовий збір в розмірі 3 028 грн. В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] займаючи посаду експедитор відділу логістики складу в м. Біла Церква Бази ТОВ «Баядера Логістик», 01.04.2024 на підставі договору позики № 89-24 отримав від позивача грошові кошти в сумі 50 000 грн. Останнім днем повернення позики було 30.04.2024. Проте, у встановлені строки відповідач зобов`язання за договором не виконав, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права про стягнення боргу з урахуванням штрафу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 03.06.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 02.07.2024. 18.09.2024 на адресу суду від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи за зареєстрованою адресою проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 26.02.2020 [PERSON] працював експедитором відділу логістики складу в м. Біла Церква бази ТОВ «Баядера Логістик» в м. Київ, що вбачається з наказу товариства № 165 к/тр від 25.02.2020. 01.04.2024 між ТОВ «Баядера Логістик» та [PERSON] укладено договір № 89/24 позики, відповідно до якого останній отримав в позику грошові кошти в розмірі 50 000 грн. Згідно з п. 3.1 договору позику позичальник зобов`язався позику частинами або одним платежем із таким розрахунком, щоб повернути всю суму позики до 30.04.2024. Пунктами 6.1-6.2 договору позики передбачено відповідальність позичальника за неповернення всієї суми позики штраф у розмірі 20% від суми позики. Відповідно до копії видаткового касового ордера ТОВ «Баядера Логістик» від 01.04.2024, [PERSON] отримав готівку в розмірі 50 000 грн. Доказів повернення коштів, в тому числі частково, матеріали справи не містять. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Відповідно до положень статей 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з встановленими судом фактичними обставинами справи, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, який оформлено договору позики. Сторони досягли згоди, що позичальник зобов`язаний здійснити повернення позики до 30.04.2024, однак кошти не повернуті. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. Згідно ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Із наведеного позивачем розрахунку вбачається, що позивачем нараховано 20% від суми боргу в розмірі 5 000 грн., розмір яких узгоджений сторонами та, з яким суд погоджується, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений та заявлений позивачем до стягнення судовий збір в розмірі 3 028 грн..

Outcome: approved