Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

25.07.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Підприємства споживчої кооперації «Рубін» про зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 14 червня 2024 року між нею, як адвокатом та [PERSON] було укладено договір № 2406/1 про надання правничої допомоги. 24.06.2024 року адвокатом Поволоцькою Н.М. видано ордер серії АН № 1442678 про надання правничої (правової) допомоги [PERSON] у відносинах з Підприємством споживчої кооперації «Рубін». Позивач як адвокат, який надає правову допомогу [PERSON] , яка є учасником (засновником) Підприємства споживчої кооперації «Рубін», направила Відповідачу адвокатський запит № 2406/1 про надання інформації та документів, що стосується майнового паю (частки) [PERSON] як учасника (засновника) Відповідача в майні Відповідача та її внесків у Підприємство споживчої кооперації «Рубін», розрахунку належних відповідно до чинного в Україні законодавства корпоративних виплат та виплат на паї, а також копій протоколів загальних зборів учасників Відповідача та статуту, тобто інформації та документів, що стосується саме клієнта та його прав як засновника (учасника) Відповідача. 15 липня 2024 Позивачем була отримана відповідь від Відповідача датована 08.07.2024 року, проте вказана відповідь не містить підпису уповноваженої особи Відповідача. Крім того Відповідач відмовляє у наданні відповіді (інформації та документів) на адвокатський запит, оскільки інформація щодо майнового паю (частки) корпоративних виплат та документів, що стосується [PERSON] як учасника Відповідача є конфіденційною інформацією, доступ до якої обмежений Підприємством та не може бути наданий на адвокатський запит, а також Відповідач посилається, що [PERSON] довгий час була директором Відповідача, і нібито їй вказана інформація відома і тому не повинна надаватися взагалі. Вважає, що ненадання відповіді відповідачем на адвокатський запит є протиправним та просить визнати протиправним ненадання відповіді на адвокатський запит та надати інформацію з доданням належним чином завірених копій підтверджуючих документів. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2024 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. 22.08.2024 року від відповідача надійшов Відзив на позовну заяву де зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає та вважає, що позов не підлягає задоволенню так як відповідач надав відповідь на адвокатський запит в стоки визначені ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до\~вимог ч.\~2\~ст.\~24\~вказаного Закону\~України «Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Згідно протоколу зборів Засновників ПСК «Рубін» від 30.07.2020 №30/07/2020 визначено перелік відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію підприємства споживчої кооперації «Рубін», до якої відноситься запитувана позивачем інформація, в тому числі інформація щодо Засновників підприємства, їх фінансово-економічний стан та частки у майні підприємства; статути, рішення зборів Засновників, тощо . Таким чином, запитувана позивачем інформація згідно протоколу зборів Засновників ПСК «Рубін» від 30.07.2020 №30/07/2020 відноситься до інформації з обмеженим доступом, \~оскільки містить конфіденційну інформацію щодо частки у майні підприємства Засновника, документи на нерухоме майно, рішення зборів Засновників, статут, тощо, про що було повідомлено позивача. Позивач не оскаржував дії відповідача до відповідної ради адвокатів регіону щодо ненадання відповіді на звернення як адвоката та можливості складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.5\~ст.212-3 КУпАП, що свідчить із його згодою із такою відповіддю. У зв`язку з тим, що попереднім директором ПСК «Рубін» [PERSON] не передані документи директору [PERSON] згідно акту приймання-передачі, тому у ПСК «Рубін» відсутня інформація щодо корпоративних виплат та виплат на паї за період з 2008 року по 2019 рік та щодо видачі майнових сертифікатів на пай (частку) в майні підприємства (дата та вартість паю у майні). Також відсутня інформація щодо внесків, які були здійснені [PERSON] в підприємство з 2008 року по 2019 року. А з 2019 року по даний час [PERSON] жодних внесків у ПСК «Рубін» не здійснювала. З 2019 рік (після звільнення [PERSON] ) по 2024 рік згідно протоколів загальних зборів підприємства прибутки ПСК «Рубін» зараховувались до резервного капіталу, корпоративні виплати та виплати на паї не здійснювались (питання 3,5,6 адвокатського запиту). Також, позивачу повідомлено, що постановою IV з`їзду споживчої кооперації України від 25.04.2024 програма завершення розмежування і закріплення власності в споживчій кооперації України, затверджена постановою ХVІІІ (позачергового з`їзду споживчої кооперації України 19.12.2000 з урахуванням змін та доповнень визнано такою, що втратила чинність та не застосовується до діяльності Всеукраїнської центральної спілки споживчих товариств, її членів, а також кооперативних організацій, які входять до складу Всеукраїнської центральної спілки споживчих товариств або до складу членів цих споживспілок. Тому на даний час програма завершення розмежування і закріплення власності в споживчій кооперації України зупинена (Питання 1,2,4 адвокатського запиту). Щодо грошових часток Засновників ПСК «Рубін», в тому числі [PERSON] , позивачу повідомлено, що Грошові частки Засновників ПСК «Рубін», в тому числі [PERSON] , визначені в Статуті ПСК «Рубін» та є незмінними протягом тривалого часу, зокрема з часу заснування підприємства по даний час. Майно належить підприємству, конкретно визначене майно підприємства за засновниками не закріплювалось. Вважає позивачем не доведено обставини, на які він посилається в позовній заяві та підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2024 року задоволено заяву позивача про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала та зазначила, що свої заперечення були викладені у відзиві на позовну заяву. Вважає позивачем не доведено обставини, на які він посилається в позовній заяві та відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Просила у його задоволені відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що позивач [PERSON] , як адвокат, яка діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2661, виданого Донецькою обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 03.10.2007, уклала Договір про надання правничої допомоги з [PERSON] про надання правничої допомоги від 14 червня 2024 року. Згідно п.1.1.Договору [PERSON] , доручила, а [PERSON] , зобов`язалася здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги [PERSON] в обсязі та на умовах, передбачених Договором. На підставі даного Договору [PERSON] , звернулася з адвокатським запитом до Підприємства споживчої кооперації «Рубін» про надання у письмовому вигляді з доданням належним чином завірених копій підтверджуючих документів, інформацію що стосується майнового паю (частки) [PERSON] в майні товариства. Підприємство споживчої кооперації «Рубін» на вказаний запит надали відповідь (Лист № 2 від 08 липня 2024 року) в якому зазначили, що згідно протоколу зборів Засновників ПСК «Рубін» від 30.07.2020 №30/07/2020 запитувана інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом, \~оскільки містить конфіденційну інформацію щодо частки у майні підприємства Засновника, документи на нерухоме майно, рішення зборів Засновників, статут, тощо. Між іншим відповідачем було зазначено в Листі про те що грошові частки Засновників ПСК «Рубін» в тому числі [PERSON] визначені в Статуті ПСК «Рубін» є незмінними протягом тривалого часу, зокрема з часу заснування підприємства по час надання відповіді. [PERSON] будучи до 2019 року директором підприємства, мала всі статутні документи. Також, у зв`язку з тим, що попереднім директором ПСК «Рубін» [PERSON] не були передані документи директору [PERSON] згідно акту приймання-передачі, тому у ПСК «Рубін» відсутня інформація щодо корпоративних виплат та виплат на паї за період з 2008 року по 2019 рік, а також щодо видачі майнових сертифікатів на пай (частку) в майні підприємства. Також, відсутня інформація щодо внесків, які були здійсненні [PERSON] до підприємства з 2008 по 2019 року. А з 2019 року по даний час [PERSON] жодних внесків у ПСК «Рубін» не здійснювала. З 2019 року (після звільнення [PERSON] ) по 2024 рік згідно протоколів загальних зборів підприємства прибутки ПСК «Рубін» зараховувалися до резервного капіталу, корпоративні виплати та виплати на паї не здійснювалися. При цьому зазначили, що інформація щодо діяльності ПСК «Рубін», в тому числі щодо корпоративних виплат та виплат на паї надається всім членам (Засновникам) на загальних зборах, на які постійно запрошується [PERSON] . За змістом статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту. У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом. Частина 3 статті 24 Закону передбачає, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом. Згідно ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Частина 4\~статті 8 Закону України «Про інформацію»\~визначає, що право на інформацію, створену в процесі діяльності фізичної чи юридичної особи, суб`єкта владних повноважень або за рахунок фізичної чи юридичної особи, Державного бюджету України, місцевого бюджету, охороняється в порядку, визначеному законом. Згідно статті 11 Закону України «Про інформацію»,\~інформація про\~фізичну особу\~(персональні\~дані)\~-\~відомості чи\~сукупність відомостей\~про фізичну\~особу,\~яка ідентифікована\~або може\~бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом. Стаття 20 Закону України «Про інформацію»\~передбачає, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Згідно із\~статтею 21 Закону України «Про інформацію», інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Згідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. (ч.2 ст.21 Закону України «Про інформацію»). Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про доступ до інформації» розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ст. 32,\~34 Конституції України\~не допускається збирання, зберігання, використання та поширення\~конфіденційної\~інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених\~законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене\~законом\~в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Згідно офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті\~32, частин другої, третьої статті\~34 Конституції України\~рішенням Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012, - інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених\~законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Статтею 6 Закону України «Про захист персональних даних»\~встановлені загальні вимоги до обробки персональних даних. Під обробкою, серед іншого, варто розуміти як збирання, так і поширення (розповсюдження, передачу) персональних даних (стаття 2 Закону України «Про захист персональних даних»). Частиною п`ятою\~статті 6 Закону України «Про захист персональних даних»\~визначено, що обробка персональних даних повинна здійснюватися для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Згідно Постанови зборів Ради Укооспілки 19 скликання № 6 від 12.11.2008 затверджено Перелік відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію споживчих товариств, споживспілок, їх підприємств (об`єднань), інших суб`єктів господарювання, яким визначено, зокрема що до конфеденційної інформації відносяться відомості про засновників підприємства, їх фінансово-економічний стан та частки у майні підприємства; статути, установчі документи, показники фінансово-господарської діяльності, тощо. Відповідно до протоколу зборів Засновників ПСК «Рубін» від 30.07.2020 №30/07/2020 визначено перелік відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію підприємства споживчої кооперації «Рубін», до якої відноситься запитувана позивачем інформація, в тому числі інформація щодо Засновників підприємства, їх фінансово-економічний стан та частки у майні підприємства; статути, рішення зборів Засновників, тощо. Отже, якщо адвокатський запит містить вимогу про надання інформації з обмеженим доступом, підприємство не зобов`язані надавати запитувану інформацію чи копії документів, які містять таку інформацію, що було зроблено відповідачем. Крім того, позивачем не надано належних доказів, що підтверджують факт надання [PERSON] повноважень позивачу для отримання конфіденційної інформації, яка стосується її. Згідно Договору про надання правової допомоги від 14 червня 2024 року, «Клієнт [PERSON] . доручає, а Виконавець адвокат Поволоцька Н.М. зобов`язується здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги Клієнту в обсягах та на умовах, передбачених даним договором». Таким чином, в Договорі не міститься відомостей про надання доручення адвокату на звернення до відповідача щодо отримання інформації з обмеженим доступом (Конфіденційної інформації). Звертаючись з Адвокатським запитом до відповідача позивачем було надано до запиту копію ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, з тексту яких не вбачається, що позивачу надано право на отримання інформації з обмеженим доступом, а саме конфіденційної\~інформації щодо майнових прав Засновника відповідача - [PERSON] . Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Крім того, щодо позовних вимог про визнання протиправною відмови відповідача у наданні адвокату відповіді на адвокатський запит слід зазначити слідуюче. Згідно ст. 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цією ж статтею визначено загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів. Частиною 2\~статті 16 ЦК України\~встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Враховуючи положення статті 16 ЦК Укрваїни, передбачений нормами цивільного законодавства спосіб захисту цивільних прав у виді визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, характеризується чітко визначеним суб`єктом - заподіювачем шкоди, якими є відповідні державні органи чи їхні посадові і службові особи. Підставою для подання такого позову є прийняття незаконних рішень, незаконні дії чи бездіяльність зазначених органів, що призвели до заподіяння шкоди особі. Підприємство споживчої кооперації «Рубін» не належить до державних органів, а отже, вказаний в позові спосіб захисту є неналежним, в тому числі і з урахуванням того, що визнання протиправною відмови відповідача не поновить порушеного права позивача. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня\~\~2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18),\~ від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження\~ № 12-187гс18) та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача. Таким чином, враховуючи, що відповідач не належить до державних органів чи їхніх посадових і службових осіб, тому вказаний спосіб захисту, а саме визнання протиправною відмови відповідача у наданні адвокату відповіді на адвокатський запит, є неналежним, в тому числі з урахуванням того, що визнання протиправною відмови відповідачем не поновить порушеного права позивача. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання що позовні вимоги [PERSON] підлягають залишенню без задоволення. З урахуванням положень статті 141\~ЦПК України та відмови у позові, понесені позивачем витрати на оплату судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed