Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

11.06.2024 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшов позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник - Мельник Ірина Сергіївна до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № Р25.00502.005636867 від 28.08.2019 у розмірі 31713,46 грн. В обґрунтування позовний вимог позивач зазначає, що 28 серпня 2019 [PERSON] уклав із АТ «Ідея Банк» кредитний договір № Р25.00502.005636867. 07 липня 2023 року між AT «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Р25.00502.005636867 від 28 серпня 2019, укладеним між AT «Ідея Банк та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, підступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається AT «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «САГІБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Р25.00502.005636867 від 28 серпня 2019, в сумі 31713,46 гри., з яких: - 17677,91 грн. - заборгованість за основним боргом; - 603,06 гри. - заборгованість за відсотками; - 13432,49 грн. - заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно п. 5.1. Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від AT «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «САПБ» в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та викопати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повергати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № Р25.00502.005636867 від 28 серпня 2019, в сумі 31713,46 гри., з яких: - 17677,91 грн. - заборгованість за основним боргом; - 603,06 гри. - заборгованість за відсотками; - 13432,49 грн. - заборгованість за комісіями. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 27 червня 2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення справи, відзив на позов до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р25.00502.005636867, відповідно до п. 1.1-1.4 умов якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав його на наступних умовах: тип кредиту - позитив; сума кредиту, грн. - 24829,00; процентна ставка та тип, % річних - 1,99 - фіксована; строк кредиту, місяців - 60. Згідно п. 1.5 договору під час користування Кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного /банківського обслуговування фізичних осіб (надалі -ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Інші послуги Банку», Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку Тарифи є невід ємною частиною Договору, та розміщені на веб-сайті Банку www.ideabank.ua. Відповідно до п. 1.6 договору дата повернення кредиту - 28.08.2024 року. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), відкритий у Банку (далі - Рахунок) відповідно до Графіку, викладеного в Додатку №1 до даного Договору. Пунктом 1.7 договору визначено, що банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 24829,00 (двадцять чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять грн. 00 коп.) гривень на рахунок [NUMBER] IBAN( [NUMBER] ) позичальника, який відкритий в AT "Ідея Банк", МФО 336310, та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4224,02 (чотири тисячі двісті двадцять чотири грн. 02 коп.) гривні згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього Договору. Спосіб оплати - переказ коштів на рахунок ПрАТ Страхова компзнія «Уніка життя» в AT «Ідея Банк» № [NUMBER] IBAN( [NUMBER] ) через транзитний рахунок, відкритий в AT «Ідея Банк». Крім того, 28.08.2019 [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту Додаток № 1 до Договору кредиту та страхування № Р25.00502.005636867 від 28.08.2019 року, з розділу 3 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» вбачається, що відповідач бажав оформити тип кредиту - споживчий кредит; мета отримання кредиту - споживчі цілі, сума/ліміт кредиту - 24829,00 грн., спосіб та строк надання кредиту - безготівковий, строк кредитування - 60 місяців. В розділі 4 «Інформація щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» вказано: процентна ставка, відсотків річних - 1,99, тип процентної ставки - фіксована. Платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для укладення договору, грн.: відкриття пакету послуг - 100 грн.; плата за обслуговування кредитної заборгованості - 2,90 щомісячно від початкової суми кредиту; загальні витрати за кредитом, грн. - 69313,15 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії, інші платежі), грн. - 69313,15; реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 8608970643. В розділі 5 даного паспорту споживчого кредиту наведена таблиця з порядком повернення кредиту, кількістю, розміром платежів, періодичністю внесення, яка серед іншого містить стовпчик № 7.4 в якому наведено платежі за додаткові та супутні послуги (інші послуги банку). З копії ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту вбачається, що відповідно до договору № Р25.00502.005636867 від 28.08.2019 АТ «Ідея Банк» було перераховано з рахунку № [NUMBER] на рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 20604,98 грн. Крім цього, було сплачено страховий платіж від [PERSON] у розмірі 4224,02 грн., що підтверджується ордером-розпорядження № 2 про сплату страхового платежу. З виписки особового рахунку за період з 28.08.2019 до 07.07.2023, складеної 07.07.2023 вбачається, що відповідач користувався наданими йому кредитними коштами та періодично здійснював погашення наявної у нього заборгованості. Судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, однак відповідач, порушуючи умови договорів, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином в частині погашення заборгованості не виконував. Так, згідно з наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором Р25.00502.005636867 від 28.08.2019 р., розрахунок боргу станом на 07.07.2023: заборгованість за основним боргом, грн. - 17677,91; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, грн. - 603,06; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, грн. - 13432,49 грн.; загальна заборгованість, грн. - 31713,46 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, згідно п.п. 2.1., 2.2 якого за цим Договором; Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилаться Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролемфайлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Пунктом 4.1 договору визначено, що Фактор зобов`язується сплатити Клієнту Суму фінансування у розмірі грн. шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки Клієнта протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання Реєстру Боржників засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі, та підписання Сторонами Реєстру Боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Відповідно до п. 5.1, 5.2 передбачено, що Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору. В день підписання Сторонами Реєстру Боржників, за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього Договору, Клієнт втрачає права на будь-які платежі Боржників в оплату їх Заборгованостей за Первинними Договорами. В разі звернення Боржників до Клієнта з приводу виконання зобов`язань за відступленими Факторові Правами Вимог, Клієнт повідомляє про необхідність виконання зобов`язань на користь Фактора. Як вбачається із Витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 зазначений боржник [PERSON] , номер кредитного договору Р25.00502.005636867, дата кредитного договору 28 серпня 2019, заборгованість за основним боргом - 17677,91 грн., заборгованість за відсотками 603,06 грн., сума заборгованості за комісіями - 13432,49 грн., загальна сума заборгованості - 31713,46 грн. На підтвердження виконання вимог п. 4.1. Договору позивачем надано суду копію платіжної інструкції № 19913 від 11.07.2023 року про сплату коштів в сумі 15300000,00 грн. з призначенням платежу: оплата за відступлення прав вимог зг. Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023р. Без ПДВ. Щодо вимоги про стягнення комісії суд зазначає наступне. Правовідносини з приводу отримання споживчого кредиту врегульовані положеннями ЗУ «Про споживче кредитування». За змістом ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Як вбачається з п. 1.5 Кредитного договору № Р25.00502.005636867 від 28.08.2019 під час користування Кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного /банківського обслуговування фізичних осіб (надалі -ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Інші послуги Банку», Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку Тарифи є невід ємною частиною Договору, та розміщені на веб-сайті Банку www.ideabank.ua. Згідно розділу 4 паспорту споживчого кредиту Додаток № 1 до Договору кредиту та страхування № Р25.00502.005636867 від 28.08.2019 року плата за обслуговування кредитної заборгованості - 2,90 щомісячно від початкової суми кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Положення Закону України «Про захист прав споживачів» від 19.05.1991 року з наступними змінами, у взаємозв`язку із положеннями ст. 42 ч.4 Конституції України, треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають, як під час укладення, так і виконання такого договору (рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року у справі №15-рп\\2011). 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з абз 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Суд звертає увагу, що відповідно до правових висновків, що викладені у постанові Великої Палата Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (п. 32.8), враховуючи, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пунктів укладеного між позичальником та АТ «Ідея Банк» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 13.07.2022 року № 363/1834/17, зауважено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Враховуючи наведене, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, визначені в кредитному договорі № Р25.00502.005636867 від 28.08.2019 року умови щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за управління кредитом щомісячно є нікчемними. За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісії за управління кредитом, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії - 13432,49 грн. є необґрунтованою, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд зазначає, що відповідач відзив на позов не подала, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надала. Розрахунок суми заборгованості, наданий до позовної заяви, відповідачем не спростований. Власного розрахунку відповідач до суду не надала. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором Р25.00502.005636867 від 28.08.2019 у сумі 18280,97 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 17677,91 грн., заборгованість за відсотками - 603,06 грн. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1745,47 грн. (18280,97х3028:31713,46 = 1745,47), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial