Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

27.05.2024 директор ТОВ «Коллект центр» [PERSON] звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] . Позовна заява мотивована тим,\~що 21.05.2012 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0064/82/0070743, за умовами якого остання отримала кредит. У подальшому ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Вердикт Капітал». У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», у т.ч., і за кредитним договором з [PERSON] , заборгованість по якому становить 34811,26грн. Позивач вказує, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит у строк та порядку, встановлені договором, а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. На даний час заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Позивач стверджує, що загальний розмір, який підлягає стягненню станом на 10.05.2024 становить 46 662,99грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 24\~787,58грн., 10023,68 - за відсотками, заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості - 11\~881,73грн. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.06.2024 матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва. Ухвалою суду від 30.07.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження. 04.09.2024 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач позовні вимоги не визнає з наступних підстав. Прізвище та ім`я відповідача в позові не відповідає дійсним анкетним даним відповідача, співробітники позивача використали при друкуванні анкетних даних відповідача русизм елементи мови агресора, просить з рішення виключити її РНОКПП. Позивачем не доведено права вимоги до відповідача, оскільки договір №010/0064/82/0070743 від 21.05.2021 укладено з [PERSON] , а з договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021 з реєстром боржників (є нечитабельним) з нього не вбачається, що саме кредит відповідача було відступлено ТОВ «Вердикт капітал», витягом із вказаного реєстру, підписаного виключно ТОВ «Вердикт капітал», відступлено право вимоги [PERSON] за кредитним договором від 30.05.2012 із сумою заборгованості 24885,37грн. Договір відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.03.2023 укладений між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» з додатком до нього реєстром боржників, з якого не вбачається, що саме кредит відповідача було відступлено ТОВ «Коллект центр», згідно якого відступлено право вимоги [PERSON] за кредитним договором від 30.05.2012 із сумою заборгованості 24885,37грн. Також не надано повідомлення відповідача про відступлення права вимоги ТОВ «Вердикт капітал» і ТОВ «Коллект центр». Після відступлення права вимоги позивачем нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 11881,73грн. але строк дії первісного договору припинився 21.05.2016, позивач не є банківською фінансовою установою, що має право та ліцензію на нарахування таких відсотків за кредитом, тому відсотки не підлягають стягненню. Первісний договір було укладено строком до 21.05.2016, а позивач звернувся до суду в 2024, минуло 8 років. Попередник позивача мав право на захист свого права в судовому порядку в строк до 21.05.2019. заяву про поновлення строку позовної давності позивач не заявив, поважні підстави пропуску строків на звернення до суду у позивача відсутні, а тому відповідач просить застосувати строк позовної давності. Щодо стягнення витрат на правову допомогу то вони є неспівмірними, розумно максимальний їх розмір 3000грн. В судове засідання представник позивача ТОВ «Коллект центр» не з`явився, до суду надано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлено належним чином у раніше наданому відзиві просила розглянути справу за її відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом установлено, що 21.05.2012 між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0064/82/0070743 з додатками №1, №2 на підставі заяви-анкети. За загальними умовами договору і його додатку №2 поточний ліміт кредиту на дату його укладення складає 4200,00 грн., який надається на 48 місяців з 21.05.2012 по 21.05.2016 зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 36%. Відповідно до п.2.1 договору, банк, на підставі заяви клієнта, яка є невід`ємною частиною договору, відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів та випускає клієнту платіжні карти. Згідно з п.10.1 договору, максимальний розмір кредиту за договором складає 200000,00 грн., в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту. Без укладення додаткових угод до договору, банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суму коштів після подовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на подовження строку користування кредитом (п.9.3 договору). Як вбачається з виписки первісного кредитора по рахунку № [NUMBER] вказаного в п.1.5 договору систематично здійснювались операції з використання коштів (з 30.05.2012 по 09.10.2019), що свідчить про виникнення і продовження правовідносин між сторонами на умовах договору в межах відповідних лімітів, погашення заборгованості. Також деталі здійснених операцій [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості по картковому кредиту №0785933900, по договору за період з 30.05.2012 по 30.11.2021 із загальною сумою боргу 24885,37 грн. в т.ч. 18200,00 грн. заборгованість за дозволеним овердрафтом, 6587,58 грн. заборгованість за недозволеним овердрафтом, 97,79грн. заборгованість за відсотками. Матеріали справи не містять заперечення і доказів не використання [PERSON] кредитного рахунку, а відповідно між первісним кредитором і відповідачем у цій справі виникли кредитні договірні зобов`язання. За змістом статей 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Відповідно до положень статті 16 договору, банк має право без згоди клієнта відступити свої права вимоги по ньому будь-якій особі. У разі відступлення прав вимоги за договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки банку за договором, що стосуються умов кредитування, в повному обсязі, у тому числі право щодо повернення кредиту, процентів за користування ним, неустойок. З моменту відступлення банком права вимоги за договором, картковий рахунок закривається, страховий захист за договором припиняється без можливості його відновлення, а відповідні права та обов`язки сторін щодо карткового рахунку та страхування, що випливають із розділів ІІ та ІV договору, припиняються. 30.11.2021 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-47, відповідно якого первісний кредитор передає новому кредитору за плату права вимоги до боржників, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників за додатком 1 до договору, за умови виконання новим кредитором п.3.2 договору (щодо оплати загальної ціни договору на рахунок первісного кредитора). Платіжним дорученням №306770027 від 30.11.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» перерахувало ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 4774940,58 грн. з призначенням платежу «оплата згідно договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021». Відповідно до п.2.3 договору відступлення права вимоги № 114/2-47 від 30.11.2021, внаслідок передачі портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані в реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових коштів та інших зобов`язань за кредитними договорами. Згідно копії реєстру боржників від 15.12.2021 до договору відступлення права вимоги № 114/2-47 від 30.11.2021, за порядковим номером 131 вказано: прізвище, ім`я, по-батькові [PERSON] , ідентифікаційний номер/код боржника [NUMBER] , номер кредитного договору 010/0064/82/0070743, дата видачі кредиту 30.05.2012, валюта кредиту 980, сума договору 18200,00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу по кредиту 24787,58 грн., сума заборгованості за відсотками - 97,79 грн., загальна сума заборгованості 24885,37 грн., сума пені, грн. 0. Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] виданого 13.06.2006 вчинено запис анкетних даних його володільця українською мовою [PERSON] (прізвище, ім`я, по-батькові), [INFO] (дата народження), селище Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області (місце народження) та російською [PERSON] (прізвище, ім`я, по-батькові), [INFO] (дата народження), поселок Матыновское Вознесенского района Николаевской области. Суд приходить до висновку, що за анкетними даними відповідача остання ідентифікує себе за заявою-анкетою для отримання карткового кредиту «Кредитна карта» №00640070743, яка є частиною договору, а тому має відпоідати по договору та є належним відповідачем у цій справі. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» (як первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (як новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги № 10-01/2023. Відповідно до п.2.1 договору відступлення права вимоги № 10-01/2023, за цим договором первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору, які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Права вимоги, що є предметом цього договору належить первісному кредитору на підставі, зокрема, договору відступлення №114/2-47 від 30.11.2021. За умовою пунктів 5.1, 5.2 договору відступлення права вимоги № 10-01/2023, первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору реєстр боржників, права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» (як первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (як новий кредитор) було підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023. Згідно копії реєстру боржників від 10.01.2023 до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, за порядковим номером 37403 вказано: номер договору - 010/0064/82/0070743, ІПН 3155220705, ПІБ [PERSON] , сума заборгованості за основним зобов`язанням 24787,58, сума заборгованості за нарахованими процентами 10023,68, сума заборгованості за нарахованими комісіями 0,00, пеня 0,00, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст.625 ЦК України 0,00, загальна сума заборгованості 34811,26, сума заборгованості за основним зобов`язанням 24787,58, сума заборгованості за нарахованими процентами 10023,68, сума заборгованості за нарахованими комісіями 0,00, пеня 0,00, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст.625 ЦК України 0,00, загальна сума заборгованості 34811,26, валюта UAH, курс валюти 1, дата укладення договору 30.05.2012, дата закінчення договору 21.05.2024, сума виданого кредиту - 18200. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що спочатку ТОВ «Вердикт Капітал», а потім ТОВ «Коллект Центр», на умовах зазначених вище договорів відступлення права вимоги, набули право вимоги до відповідача саме по договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0064/82/0070743 від 21.05.2012 (з урахуванням пункту 16.4 статті 16 договору). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 09.05.2024 загальний борг відповідача складає 46 692,99 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 24\~787,58 грн., 10023,68 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10.01.2023), 11881,73грн. заборгованість за відсотками (з 10.01.2023 по 10.05.2024). Вказаний розрахунок суд приймає як є математично вірним, що не спростовано відповідачем без надання останнім відповідного контррозрахунку. Щодо строку позовної давності. Частиною 2 ст. 259 ЦК України передбачено, що договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст.262 ЦК України). Відповідно до п.18.6 договору до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 (сімдесят) років. Таким чином, сторони договору збільшили строк позовної давності за вимогами про стягнення кредитної заборгованості, іншого спростування матеріали справи не містять. Щодо ненадання\~до позову\~доказів повідомлення відповідача про відступлення права вимоги ТОВ «Вердикт капітал» і ТОВ «Коллект центр» та вчинення досудових заходів. Відповідно до\~положень ст.516\~ЦК України,\~заміна кредитора\~у зобов`язанні\~здійснюється без\~згоди боржника,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Разом з тим, відповідачем не надано докази виконання зобов`язань по договору перед первісним кредитором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Не надання повідомлення відповідачу про відступлення прав вимоги по договору не є підставою для звільнення відповідача від взятих на себе зобов`язань по договору. Доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву не спростовують викладених вище висновків та встановлених обставин. Стороною відповідача не надано суду будь яких належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень, щодо повної необґрунтованості позову. Також за розрахунками боргу суд не вбачає нарахування штрафних санкцій за несвоєчасні розрахунки, вони містять залишок боргу за тілом кредиту та відсотками. Стороною відповідача не надано суду будь якого іншого альтернативного розрахунку заборгованості. Оскільки відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за кредитним договором суду не представив, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідачки на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. Також позивач просить стягнути з відповідачки витрати, понесені на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн. Відповідно до ч. 1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» долучено договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023, витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024, згідно яких сума оплати за надані адвокатські послуги становить 13000,00 грн., платіжна інструкція № 0433370000 від 10.05.2024 про сплату ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» АО «Лігал Ассістанс» 52000,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 про надання правової допомоги. Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1.1 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги. При цьому згідно положень п. 4.1 ПОРЯДОК ЗДІЙСНЕННЯ РОЗРАХУНКІВ Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги. Прас-листом АО «Лігал Ассістанс» визначено вартість послуг, де ціна роботи визначена як фіксована, так і погодинна. Згідно Акту №2 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024. сторони погодили, на виконання заявки №140, надання усної консультації з вивченням документів час - 2 год. вартість - 2000, ціна 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: час - 3 год., вартість 3000, ціна - 9000 грн. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24.01.2022 по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.06.2022 у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28.09.2022 по справі № 529/201/20. Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див.mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладно, договором про надання правової допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг, а Витяг від 03.04.2024. стосується Акту про надання юридичної допомоги від 03.04.2024. Тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно вказаного переліку. Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 5000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved