Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до Воловецької селищної ради Мукачівського району, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , який помер [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] з обслуговуючими будівлями й спорудами, [PERSON] побудував за час життя, завершив його будівництво та проживав в ньому разом з сім`єю, що підтверджується дозволом на будівництво житлового будинку [ADDRESS] виданого виконавчим комітетом Воловецької районної ради депутатів трудящих Закарпатської області від 30.07.1957 року та технічним паспортом. Внаслідок створення житлового будинку [PERSON] набув на нього право власності. Водночас за життя [PERSON] оформити й зареєструвати своє право власності на зазначене домоволодіння не встиг. [INFO] [PERSON] помер. У зв`язку з смертю [PERSON] , за ним відкрилась спадщина. Місцем відкриття спадщини за померлим є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому спадкодавець проживав разом зі своїми синами: [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але не оформили своїх спадкових прав. 15.11.2016 [PERSON] склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Закарпатської області Маньо О.Ф., зареєстрований в реєстрі за №559, згідно даного заповіту [PERSON] на випадок свої смерті зробив розпорядження згідно якого заповів належний йому житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належну присадибну земельну ділянку площею 0,0872 га кадастровий номер: 2121555100:01:006:0329 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] помер [INFO] і після смерті його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок по [ADDRESS] , колишня адреса [ADDRESS] . Позивач звернувся із заявою до Воловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом. 29.08.2019 державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. позивачу видано свідоцтво про на спадщину за заповітом, а саме на спадщину, яка складається із земельної ділянки площею 0,0872 га кадастровий номер: 2121555100:01:006:0329 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадшину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] , колишня адреса [ADDRESS] , належного [PERSON] , спадщину після якого прийняли [PERSON] та [PERSON] , але не оформили своїх спадкових прав, позивачу відмовлено, оскільки серед необхідних для вчинення нотаріальних дій документів відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, виданий на ім`я [PERSON] , про що державним нотаріусом 28.05.2024 винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Ухвалою судді від 15.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу сулового розгляду . Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю та просить такий задовольнити. Представник відповідача Воловецької селищної ради Мукачівського району у судове засідання також не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглядати у відсутності представника Воловецької селищної ради Мукачівського району. Третя особа завідувач Воловецької державної нотаріальної контори В.Т. Дідренцел на розгляд справи також не з?явилась, скерувавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що щодо задоволення позову не заперечує. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст. ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим цивільного процесуального кодексу відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №1356 виданою Воловецькою селищною радою. Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-ІХ утворено Мукачівський район (з адміністративним центром у місті Мукачево) у складі територій Великолучківської сільської, Верхньокоропецької сільської, Воловецької селищної, Горондівської сільської, Жденіївської селищної, Івановецької сільської, Кольчинської селищної, Мукачівської міської, Неліпинської сільської, Нижньоворітської сільської, Полянської сільської, Свалявської міської, Чинадїївської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 визначено, що межі районів встановлюються по зовнішній межі територій сільських, селищних, міських територіальних громад, які входять до складу відповідного району. Підпунктом 7 пункту 3 цієї ж Постанови Воловецький район ліквідовано. Як вбачається із дозволу на будівництво житлового будинку [ADDRESS] виданого виконавчим комітетом Воловецької районної ради депутатів трудящих Закарпатської області 30.07.1957 року [PERSON] наадано дозвіл на будівництво житлового будинку в селищі Воловець. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №71. У зв`язку з смертю [PERSON] , за ним відкрилась спадщина. Місцем відкриття спадщини за померлим є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому спадкодавець проживав разом зі своїми синами: [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , актовий запис №65 та [PERSON] , [INFO]. Дана обставина підтверджується довідкою № 2221, виданою Воловецькою селищною радою 18.10.2019. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Факт перебування в родинних відносинах померлого спадкодавця та його синів підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] , [INFO] - серії [NUMBER] від 19.11.1974 (видане повторно), [PERSON] , [INFO] - серії [NUMBER] від 15.09.1970. Судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли його сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але не оформили своїх спадкових прав. 15.11.2016 [PERSON] склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Закарпатської області Маньо О.Ф., зареєстрований в реєстрі за №559, згідно даного заповіту [PERSON] на випадок свої смерті зробив розпорядження належний йому житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належну присадибну земельну ділянку площею 0,0872 га кадастровий номер: 2121555100:01:006:0329 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , заповів мені [PERSON] , [INFO] [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] і після смерті його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. 29.08.2019 державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. [PERSON] видано свідоцтво про на спадщину за заповітом, а саме на спадщину, яка складається із земельної ділянки площею 0,0872 га кадастровий номер: 2121555100:01:006:0329 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Однак у видачі свідоцтва про право на спадшину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] , колишня адреса [ADDRESS] , належного [PERSON] , спадщину після якого прийняли [PERSON] та [PERSON] , позивачу відмовлено, оскільки серед необхідних для вчинення нотаріальних дій документів відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, виданий на ім`я [PERSON] . Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , у зв`язку з тим, що його права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Якщо у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на набуття всіх прав, після смерті спадкодавця, а також те, що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 30.01.2013 в справі №6-168цс12 майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦКУкраїни). Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Видача свідоцтва про право на спадкування за заповітом на житловий будинок не відбулась, зважаючи на відсутність на ім`я спадкодавця належним чином оформлених свідоцтва про право власності на житловий будинок. Оскільки вищевказані документи видані не були, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Враховуючи наведене, слід визнати право власності позивача в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , колишня адреса [ADDRESS] . Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved