Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

у липні 2024 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 01 вересня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають неповнолітнього сина. Подружнє життя не склалося, у сторін відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Спільного господарства сторони не ведуть. Позивач зазначає, що відповідач залишився проживати на тимчасово окупованій території. Подальше збереження шлюбу неможливе, а тому позивач просить суд розірвати шлюб. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . 23 липня 2024 року до суду від Управління соціального захисту населення Дарницької РДА надійшла інформація про те, що [PERSON] на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа не перебуває. 25 липня 2024 року до суду від Міністерства соціальної політики України надійшла інформація, у якій йдеться про те, що в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб інформація про [PERSON] відсутня. Ухвалою від 25 липня 2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 21 серпня 2024 року на 09:30 год. Судове засідання призначене на 21 серпня 2024 року було відкладено на 23 вересня 2024 року на 11:00 год. У судове засідання призначене на 23 вересня 2024 року сторони не з`явилися, у матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за її, у якій також зазначено, що позовні вимоги позивач просить задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяв щодо відкладення розгляду справи чи щодо розгляду справи за його відсутності до суду не надсилав. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 01 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 449, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 332, серія 1-ЕД, № 184781 (а.с.8). Позивач у позовній заяві, зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, він залишився проживати на тимчасово окупованій території в Луганській області, подальше збереження шлюбу є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved