Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

26 серпня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що [INFO] помер її брат [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка загальною площею 1,66 га, яка розташована на території Мервинської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства. Зазначає, що не може в нотаріальному порядку успадкувати спадкове майно, через те, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, через неправильне розуміння закону щодо встановленого порядку та строку для прийняття спадщини, оскільки їй не було роз`яснено порядок прийняття спадщини, та вважала, що прийняла спадщину шляхом спільного проживання з братом і наявністю на руках правовстановлюючих документів. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 19.08.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін. Позивач в судове засіданні не з`явилася, проте подала заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує із підстав зазначених у позові та просить її задовольнити. Представник відповідача Горохівської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, заявлені позивачем позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи ч.3 ст.211 ЦПК України оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов такого висновку. Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 22 листопада 2020 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входить земельна ділянка загальною площею 1,66 га, яка розташована на території Мервинської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р1 №102164 (а.с.14). Копіями документів про родинні відносини, а саме копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00045415032 від 07.06.2024 року, підтверджується, що спадкодавець є братом позивача (а.с.8, 9, 11). Із копії довідки виконавчого комітету Берестечківської міської ради №286 від 14.06.2024 року вбачається, що Спадкодавець [PERSON] одружений не був, дітей не мав, на момент смерті проживав із сестрою [PERSON] , заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався, спадкоємець [PERSON] вступила у фактичне володіння майном шляхом наявності на руках правовстановлюючих документів (а.с.13). Державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області 07 червня 2024 року за №02-31/349 постановлено відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну ділянка загальною площею 1,66 га, яка розташована на території Мервинської сільської ради у зв`язку із тим, що позивач пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини (а.с.12). Із відповіді Державного нотаріусу Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області 23 серпня 2024 року за №01-09/499 встановлено, що по смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа №115/2024 за заявою [PERSON] . Із матеріалів спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці, які належним чином прийняли спадщину відсутні, заповіти від імені спадкодавця не посвідчувалися. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Причому, згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вище наведене, те, що визнання цього позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги об`єктивно непереборні обставини, за яких було пропущено строк прийняття спадщини, суд вважає причини пропущення вказаного строку поважними, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач не наполягає на стягненні у її користь сплаченого судового збору за подання позовної зави, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved