Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Рисак Олена Олександрівна про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на частку нерухомого майна та скасування запису про реєстрацію. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 01.07.2023 державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ Рисак Оленою Олександрівною була здійснена реєстрація права спільної часткової власності 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 33,7 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м. за [PERSON] , опис: однокімнатна. Реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 2761481880000, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68346050 від 06.07.2023 Рисак Оленою Олександрівною , Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 68346050 від 06.07.2023, прийняте з порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та в реєстр внесена інформація, яка не відповідає дійсності. Відповідач навмисно здійснив реєстрацію права власності на квартиру з характеристиками, що не відповідають фактичним даним зазначених в документах, що підтверджують право власності на квартиру при її придбанні, на підставі рішення суду, яке дало йому право на здійснення такої реєстрації. Технічний паспорт на квартиру не внесений в Єдину державну електронну систему у сфері будівництва (Реєстр будівельної діяльності), йому не присвоєно реєстраційний номер та не створено інвентаризаційну справу, як того вимагає чинне законодавство України. Крім того, інформація про площу квартир, внесена в реєстр речових прав, не відповідає фактичній площі квартири. Відповідачем фактично не проводилася інвентаризація квартири та не встановлені її технічні характеристики. Також на квартиру зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Реєстратор повинен був відмовити [PERSON] у державній реєстрації прав власності на 1/2 частку спірної квартири, так як відсутні дані та документи, які необхідні при реєстрації права власності, а подані документи не відповідають вимогам Закону, наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Просила: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ Рисак Олена Олександрівна, індексний номер 68346050 від 06.07.2023 18:14:23, реєстраційний номер об?єкта: 2761481880000, щодо державної реєстрації за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) права власності на 1/2 квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 33,7 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м. Опис: однокімнатна; скасувати запис про проведену державну реєстрацію за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) права власності на 1/2 квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 33,7 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м. Опис: однокімнатна. 11.12.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 10.07.2024 судом поставлено ухвалу про залишення без задоволення заяви [PERSON] про забезпечення позову. 09.09.2024 судом постановлено протокольну ухвалу, якою залишено без розгляду клопотання представника позивача від 02.06.2024 про зміну предмету позову, у зв`язку з порушенням строків його подання. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що з 01.12.2009 він та позивач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Звенигородського районного суду Черкаської від 22.06.2017 розірвано. За час спільного проживання ними, як подружжям, за спільні кошти придбано квартиру [ADDRESS] у справі №752/19854/17 ухвалив рішення, згідно з яким визнав спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнав за [PERSON] право власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири. На підставі цього рішення, яке набрало законної сили 09.12.2021, [PERSON] 01.07.2023 подав до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заяву про державну реєстрацію прав на частку спірної квартири відповдіно до рішення суду. На замовлення [PERSON] ТОВ «Гранд Євро Проект» виготовило технічний паспорт. Слід зазаначити про наявність розбіжностей технічної характеристики квартири в технічному паспорті та у відомостях, що містяться в Державному реєстрі, щодо загальної площі та житлової площі квартири. Відповідно до технічного паспорту реєстраційний номер: [NUMBER] :3717-5222- 2267-9604: інвентаризаційна справа № 887, загальна площа квартири складає 48,7 кв.м., житлова площа 19,6 кв.м. Відповідно до відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав, загальна площа квартири складає 33,7 кв.м., житлова площа 18,5 кв.м. Дана розбіжність є технічною помилкою, допущеною державним реєстратором під час внесення відомостей про речові права до Державного реєстру речових прав. Просив стягнути на користь відповідача з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 35000 грн. 05.02.2024 представник Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дубровська І. надала пояснення, в яких зазначила, що технічний паспорт на квартиру внесено до Єдиної державної електронної системи сфері будівництва, що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності що інформації про технічні інвентаризації за №TI01:3717-5222-2267-9604. Технічний паспорт на квартиру виготовлений ТОВ «Гранд Євро Проект», дане товариство є діючим, у стані припинення не перебуває, спеціалізується видах діяльності щодо у сфері архітектури. організації будівництва будівель, діяльності сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в сферах. Обраний позивачем спосіб захисту щодо скасування запису про державну реєстрацію права з Державного реєстру є неефективним, адже відповідно до ст. 26 Закону, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. 01.03.2024 представник позивача надав відповідь на відзив, в якій навів доводи, тотожні тим, що викладені у позові. Просив задовльнити позовні вимоги. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності від 14.02.2012 квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,70 кв.м., жилою площею 19,60 кв.м. належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт на підставі постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника № 56610523 від 14.06.2018 21.04.2021 Голосіївським районним судом міста Києві у справі №752/19854/17 ухвалено рішення, згідно з яким визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , грошові кошти, використані на оплату майнових прав на квартиру [ADDRESS] , в сумі 630630 грн., в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частини грошових коштів, використаних на придбання майнових прав на квартиру [ADDRESS] , у розмірі 315 315 гривень. Постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2021 вищезазначене рішення у справі №752/19854/17 в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації 1/2 частини грошових коштів, використаних на придбання майнових прав на квартиру [ADDRESS] , у розмірі 315315 грн., скасовано, ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги в цій частині залишено без задоволення, в решті рішення Голосіївського районного суду міста Києві від 21.04.2021 залишено без змін. Постановою Касаційного цивільного суду від 26.10.2022 у справі №752/19854/17 залишено без змін рішення Голосіївського районного суду міста Києві від 21.04.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 09.12.2021. З матеріалів реєстраційної справи №2761481880000 вбачається, що 01.07.2023 [PERSON] звернувся з заявою про державну реєстрацію прав власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . До заяви були додані технічний паспорт від 27.06.2023 на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,70 кв.м., жилою площею 19,60 кв.м., реєстраційний номер: TI01:3717-5222-2267-9604, інвентаризаційна справа №887 та Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер: TI01:3717-5222-2267-9604. Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав №338294792 від 06.07.2023 державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ Рисак Оленою Олександрівною внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68346050 від 06.07.2023 18:14:23 щодо державної реєстрації за [PERSON] права власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 33,7 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м., опис: однокімнатна. 26.04.2024 [PERSON] звернувся до Центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про виправлення технічної помилки у Державному реєстрі прав стосовно технічних характеристик квартири, зокрема її площі. 26.06.2024 Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради сформовано внесено виправлення та Витяг з Державного реєстру речових прав стосовно квартири [ADDRESS] , відповідно до якого загальна площа квартири складає 48,7 кв.м., житлова площа 19,60 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (стаття 16 ЦК України). Суд відзначає, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. При цьому слід зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка діяла на момент внесення запису про заборону на нерухоме майно обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: обмеження речових прав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Законом: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування). Відповідно до п. 6 ч. 1 та п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстави для відмови в державній реєстрації прав: 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом. Відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі: 1) державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно або витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Відповідно до пп. 6, 19, 40 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. За наявності підстав для відмови у задоволенні заяви про відкликання раніше поданої заяви державний реєстратор приймає відповідне рішення. У разі наявності у базі даних заяв судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з посиланням на зареєстроване відповідне судове рішення чи заяву. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває розділ в Державному реєстрі прав та/або вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права, обтяження речових прав. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Суд зазначає, що державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Рисак О.О. було отримано заяву [PERSON] про реєстрацію права власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21.04.2021 у справі № 752/19854/17, яке набрало законної сили, до якої було додано технічний паспорт від 27.06.2023 на квартиру та Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер: TI01:3717-5222-2267-9604. Державним реєстратором перевірено документи та відомості Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та сформовано витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником. Державна реєстрація права власності на 1/2 частку спірної квартири за [PERSON] відбулася на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2021 у справі № 752/19854/17, яке набрало законної сили. Проте під час проведння реєстраційної дії реєстратором було допущено помилку та внесено невірні відомості щодо загальної та житлової площі квартири. Під час розгляду справи відповідачем була подана заява про виправлення технічної помилки у Державному реєстрі прав стосовно технічних характеристик квартири, зокрема, її площі, на підставі якої Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради сформовано Витяг з Державного реєстру речових прав стосовно квартири [ADDRESS] , відповідно до якого загальна площа квартири складає 48,7 кв.м., житлова площа 19,6 кв.м. З урахуванням наведеного, суд вважає, що доводи позивача, якими вонаобгрунтувала заявлені вимоги є безпідставними, а рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ Рисак О.О., індексний номер 68346050 від 06.07.2023 18:14:23, реєстраційний номер об?єкта 2761481880000, щодо державної реєстрації за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) права власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , законним та винесеним відповідно до вимог чинного законодавства. Наявність помилки у зазначенні площі квартири, яка була допущена реєстратором при проведенні державної реєстрації речового права за відповідачем, не свідчить про незаконність цього рішення. Крім того, зазанений недлолік був усунутий реєстратором за зверненням самого відповідача. Щодо вимоги скасувати запис про проведену державну реєстрацію за [PERSON] права власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 33,7 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м., суд зазначає, що позивачем у спірних правовідносинах обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України про державну реєстрацію №1952 викладено у новій редакції, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 якої відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не зможе забезпечити і гарантувати позивачу відновлення порушеного права та не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав, а тому не спроможний надати особі ефективний захист її прав. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються, оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог. Щодо стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача у розмірі 35000 грн. суд зазначає, що Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог т ощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу були надані копія договору про надання правової допомоги від 01.02.2024, детальний опис робіт (наданих послуг) від 22.02.2024, Акт виконаних робіт від 22.02.2024, прибутковий касовий ордер №75, свідоцтво про права на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧК №000617, копія ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 серії СА №1076127. Суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 35000 грн., є неспівмірними зі складністю справи та виконаною адвокатом робою з наданням юридичної консультації, складанням відзиву на позовну заяву та формування додатків до відзиву на позовну заяву, оскільки відзив є невеликим за обсягом та містить переважно цитування нормативних актів. Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи, критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, наявність клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 15000 грн., що, на думку суду, є достатнім, відповідає вимогам розумності, справедливості, реальності та співмірності.

Outcome: approved