Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в особі представника Ванжі Надії Володимирівни звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.04.2021 у розмірі 53\~266,42 грн, з яких: 43\~383,92 грн заборгованості за тілом кредиту та 9\~882,50 грн заборгованості за простроченими відсотками. Позов обґрунтовано\~тим,\~що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 30.04.2021 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на відповідних умовах. Відповідачу була надана відновлювальна кредитна лінія до 50\~000,00 грн; тип кредитної картки «Універсальна»; зі строком кредитування 12 місяців під процентну ставку 42,0% річних; було встановлено кількість та розмір платежів, їх періодичність; проценти від простроченої суми заборгованості було встановлено в розмірі 60,00%. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі «підпис Клієнта» із позначкою дати та часу. Використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із Відповідачем у Анкеті-заяві від 20.06.2020, яка підписана Відповідачем власноручно на планшеті, що узгоджується з положеннями Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин). На підставі укладеного договору Відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 03/25 тип Універсальна, рух коштів по якій підтверджується випискою по рахунку. В п. 2.1.1.3.5. Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг визначено, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості за кредитом протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-ий день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-ий день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто сторони згідно ст. 212 ЦК України передбачили відкладальну обставину, внаслідок виникнення якої терміном повернення кредиту визначається 180-ий день з моменту порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення кредиту. Кредитодавець надав позичальнику грошові кошти, відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, тобто згідно Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком, проте припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, незважаючи на обов`язковість Договору до виконання як передбачено ст. 629 ЦК України, відповідач своїх зобов`язання за договором не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість, що негативно вплинуло на права та законні інтереси позивача, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися за їх відновленням у суд. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву, проте своїм правом на подачу відзиву відповідач не скористався. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, відповідно до частини другої\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши кожен наявний у матеріалах справи доказ на предмет його належності, допустимості, достовірності, а усі докази в сукупності та взаємозв`язку-на предмет їх достатності, суд встановив відповідні обставини, які вказують на характер кредитних правовідносин між сторонами, врегламентованих відповідними цивільно-правовими нормами, які підлягають застосуванню. Судом встановлено, що [PERSON] 20.06.2020 звернувся до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (надалі-АТ КБ «Приватбанк») за отриманням банківських послуг та підписав Анкету-заяву, якою підтвердив свою згоду на те, що на підставі ст. 634 ЦК України підписана Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання послуг в сукупності становлять Договір про надання банківських послуг (надалі-Договір) (а.с. 50). Відповідач прийняв на себе зобов`язання самостійно ознайомлюватися зі змінами Умов і правил надання банківських послуг на сайті банку http://privatbank.ua/terms/. Банк та клієнт погодили можливість укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів з використанням простого електронного підпису, яким може виступати ОТР-пароль, QR-код, підпис стілусом на планшеті у відділенні банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних банку в мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідних договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо. Сторони визнали правочини у вигляді електронних документів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. Сторони погодили, що банк самостійно приймає рішення щодо застосування того чи іншого виду електронного підпису. З метою\~отримання банківських\~послуг 30.04.2021\~ [PERSON] підписав\~у системі\~самообслуговування Приват24\~за допомогою\~ОТР-пароляЗаяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг (надалі-Заява) (а.с. 19-46). Підписанням цієї Заяви відповідач приєднався до розділу «Загальні положення», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: http://privatbank.ua./terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі-Договір). Відповідачу прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі, та зобов`язався їх належним чином виконувати. Відповідачу була надана відновлювальна кредитна лінія до 50\~000,00 грн зі строком кредитування 12 місяців під процентну ставку 42,0% річних для карт Універсальна Gold; було встановлено кількість та розмір платежів, їх періодичність; проценти від простроченої суми заборгованості було встановлено в розмірі 60,00%. Тобто відповідачу були відомі умови кредитування, на які він погодився, підписавши Договір. Нормою статті 629 ЦК України врегламентовано, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до довідки від 05.07.2024 № 0000003643126913 на підставі укладеного 30.04.2021 договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] зі строком дії 03/25, тип Універсальна (а.с. 69). Згідно Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Позивач створив для відповідача гнучкі умови кредитування, максимально йдучи на зустріч своєму клієнту, змінюючи кредитний ліміт, що відображено в довідці від 05.07.2024 № 0000003643122071 (а.с. 18). Кредитодавець надав позичальнику грошові кошти, позичальник зі своєї сторони кредитним лімітом користувався, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується випискою за договором б/н за період 30.04.2021-05.07.2024, сформованою 05.07.2024 за контрагентом [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 70-73). У виписці відображено рух коштів за картковими рахунками за окреслений період, остання операція 01.01.2023, баланс на кінець періоду становив «-53\~266,42 грн». Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за відповідний день операцій. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а відтак є належними доказами на підтвердження факту наявності заборгованості позичальника перед кредитодавцем. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, зазначивши, що виписка з позичкового рахунку є підтвердженням видачі кредиту. З наданого позивачем Розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 30.04.2021, укладеного між сторонами, станом на 03.07.2024 існує заборгованість за тілом кредиту у сумі 43\~383,92 грн та заборгованість за простроченими відсотками у сумі 9\~882,50 грн. (а.с. 12-17). Таким чином, отримавши кредитні кошти, відповідач ними користувався, вчиняючи відповідні платежі, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 03.07.2024 становить 53 266,42 грн, з яких: 43\~383,92 грн - заборгованість за тілом кредиту та 9\~882,50 грн заборгованості за простроченими відсотками. Відповідно до ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови (пункти), які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Нормою статті 629 ЦК України врегламентовано, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1\~ст. 1048 ЦК України). Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша ст. 634 ЦК України). Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписана відповідачем [PERSON] 30.04.2021, свідчать про те, що між сторонами укладений кредитний договір із застосуванням цифрового власноручного підпису, в результаті чого був створений електронний документ. Кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується випискою про рух коштів. Відповідачем факт укладення договору не оспорюється, факт користування кредитними коштами не заперечується, тому суд погоджується, що зобов`язання, що виникли за таким договором, підлягають виконанню. Суд дослідив наявні в матеріалах справи Анкети-заяви, кожна з яких датована 20.06.2020 та підписана Відповідачем власноручно на планшеті, що узгоджується з положеннями Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (а.с. 48-50). Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що на підставі ст. 634 ЦК України підписана Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг в сукупності становлять Договір про надання банківських послуг (надалі-Договір) (а.с. 50). Відповідач прийняв на себе зобов`язання самостійно ознайомлюватися зі змінами Умов і правил надання банківських послуг на сайті банку http://privatbank.ua/terms/. Тобто, підписуючи 30.04.2021 Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідач прийняв чинні на момент підписання Умови і правила надання банківських послуг. Позивач надав суду Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, три Анкети-заяви, розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписку з банківського рахунку відповідача, з системного дослідження та аналізу яких вбачається, що позивач виконав зі своєї сторони зобов`язання щодо надання кредиту, відповідач користувався кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості. Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 30.04.2021 станом на 03.07.2024 за тілом кредиту у розмірі 43\~383,92 грн суд вважає обґрунтованими, а тому ці вимог підлягають задоволенню. Що стосується стягнення відсотків по кредиту, то за змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови встановлює сам суб`єкт господарювання. Банк завжди несе ризик зрозумілості положень договору для споживачів, котрі звертаються за його продуктом, адже другий контрагент-споживач послуг банку-лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Сама природа договору приєднання говорить про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання\~може бути\~змінений або\~розірваний на\~вимогу сторони,\~яка приєдналася,\~якщо вона\~позбавляється прав,\~які звичайно\~мала,\~а також\~якщо договір\~виключає чи\~обмежує відповідальність\~другої сторони\~за порушення\~зобов`язання\~або містить\~інші умови,\~явно обтяжливі\~для сторони,\~яка приєдналася.\~Сторона,\~яка приєдналася,\~має довести,\~що вона,\~виходячи зі\~своїх інтересів,\~не прийняла\~б цих\~умов за\~наявності у\~неї можливості\~брати участь\~у визначенні\~умов договору. Тобто не можна стверджувати про безправність особи, котра приєдналася до договору. У кожній конкретній ситуації такий споживач наділений правом змінити або розірвати такий договір, якщо він позбавляється прав, які звичайно мав, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи не вбачається того, що умови договору були якимось чином для нього обтяжливі і він звертався до позивача з вимогою про його зміну чи розірвання. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що підписанням Анкети-заяви відповідач [PERSON] підтвердив укладення договору про надання банківських послуг та зобов`язався не використовувати поточний рахунок, що буде відкритий для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності. Тобто [PERSON] користувався банківською послугою як споживач. \~ \~ \~ \~У пункті 2.1.1.2.3 Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг мета кредиту була визначена на споживчі цілі. Тобто у даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів»\~(далі - Закон). Згідно з пунктом 22 частини першої\~статті 1 Закону,\~споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22.11.1996 № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~від 11.07.2013 у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України,\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням цього та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відповідно до пункту другого частини третьої ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач зобов`язаний в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції. Відтак оскільки відповідач [PERSON] не звертався до позивача за роз`ясненнями умов та правил кредитування, і протилежне не спростовується матеріалами справи, суд робить висновок про їх зрозумілість відповідачеві, що посвідчено його підписом на вищезгаданій Анкеті-заяві. Таким чином, суд вважає, що матеріали справи містять підтвердження того, що відповідач погодився з умовами кредитування, процентною ставкою та іншими істотними умовами кредитного договору та погодився з вимогами Умов та Правил надання банківських послуг позивачем, які діяли на момент підписання ним заяви про приєднання. На підставі наведеного вище, можна зробити висновок, що вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків, розрахованих ним за передбаченою в Заяві про приєднання процентною ставкою, є обґрунтованими, оскільки заява підписана позичальником і процентна ставка зазначена як інші істотні умови кредитування. Отже вимоги банку про стягнення відсотків у сумі 9\~882,50 грн є законними та підставними, знаходять своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Суд встановив, що Анкетою-заявою відповідач [PERSON] погодився, що Банк та клієнт погодили можливість укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів з використанням простого електронного підпису, яким може виступати ОТР-пароль, QR-код, підпис стілусом на планшеті у відділенні банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних банку в мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідних договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо. Сторони визнали правочини у вигляді електронних документів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. Сторони погодили, що банк самостійно приймає рішення щодо застосування того чи іншого виду електронного підпису. Відтак,\~підписавши 30.04.2021\~у системі\~самообслуговування Приват24\~за допомогою\~ОТР-пароляЗаяву\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг, [PERSON] підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту відповідно до умов кредитування; підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним взятих на себе за договором зобов`язань. Враховуючи наведене,\~суд вважає, що під час укладення договору з відповідачем, АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, забезпечив права споживача, передбачені статтею 4 Закону, зокрема право на \~необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до\~Закону України\~"Про забезпечення функціонування української мови як державної". Відповідачем не спростовано факту отримання ним коштів від позивача, не спростовано факту неналежного виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, а також факту наявності заявленої у позові заборгованості перед позивачем. На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) 23.08.2016\~визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить\~до висновку\~про те,\~що шляхом\~підписання 30.04.2021\~у системі\~самообслуговування Приват24\~за допомогою\~ОТР-пароляЗаяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит, зі своєї сторони, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 03.07.2024 склалась заборгованість у розмірі 53 266,42 грн. Таким чином, оскільки відповідач зі свого боку не виконав умови договору, чим порушив права та законні інтереси позивача, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, шо позовні вимоги, спрямовані на відновлення порушених прав та законних інтересів позивача, є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд розподіляє судові витрати відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно задоволеним позовним вимогам та стягує з відповідача сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved