Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 480029-КС-002 про надання кредиту від 24.11.2023 в сумі 243\~192,34 грн. та судових витрат. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.11.2023 між ТОВ "БізнесПозика" та [PERSON] укладено договір № 480029-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти у розмірі 41\~000,00 грн згідно договору № 480029-КС-002 про надання кредиту від 24.11.2023та у розмірі 20\~000,00 грн згідно додаткової угоди № 1 від 26.11.2023 до договору № 480029-КС-002 про надання кредиту шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Згідно розрахунку заборгованості відповідач частково здійснив оплату за договором № 480029-КС-002, проте, зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 26.05.2024 утворилась заборгованість, в розмірі 243\~192,34 грн, з яких: 61\~000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 176\~134,57 грн - сума прострочених платежів по процентам та 6\~057,77 грн сума прострочених платежів за комісією, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою від 28.06.2024 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача адвокат Бородін А.В. направив до суду відзив, у якому, заперечуючи проти позову, зазначив про те, що оскільки відповідач сплатив позивачу на погашення суми кредиту 14\~000,00 грн, сума прострочених платежів по тілу кредиту повинна становити 47\~000,00 грн. Заборгованість за процентами взагалі не повинна нараховуватися, так як пункти договору про процентну ставку є занадто великими, економічно необґрунтованими і несправедливими. На момент отримання грошових коштів відповідачу не було надано достовірної інформації відносно процентів за користування кредитом та відносно комісії. Договір № 480029-КС-002 про надання кредиту від 24.11.2023 відповідачем не підписувався, його умови не роз`яснювались, електронний текст договору з`явився в електронному кабінеті відповідача лише після отримання грошових коштів. Роздруківка Правил надання споживчих кредитів, паспорт споживчого кредиту, договір про споживчий кредит не містять підтвердження того, що відповідач ознайомлений з ними та дані умови прийняті відповідачем. Представник відповідача вважає, що дії позивача підпадають під ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» про нечесну підприємницьку діяльність. Також вважає, що позивачем безпідставно нараховано комісію за надання кредиту, оскільки це плата за дії, які позивач вчиняє на власну користь. Посилається п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Представник позивача направив до суду відповідь на відзив, у якій виклав твердження, аналогічні тим, які зазначені у позові, посилаючись на практику судів України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві та відповіді на відзив просивпроводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та його представнику судове засідання не з`явились, у відзиві представник відповідача просив провести судовий розгляд справи без його участі та участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 24.11.2023 між ТОВ "БізнесПозика" та [PERSON] було укладено договір № 480029-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ "Бізнес позика" 24.11.2023 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 480029-КС-002 про надання кредиту, а [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію щодо укладання договору № 480029-КС-002 шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1637, який було надіслано на номер його мобільного телефону. Відповідно до п.п.2.1, 2.3, 2.6, 2.7договору кредиту, ТОВ "Бізнес позика" надало позичальнику грошові кошти у розмірі 41\~000,00 грн на строк 24 тижні до 10.05.2024 на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти та комісію за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно п.п. 2.4, 2.5, 2.10 договору № 480029-КС-002від 24.11.2023, комісія за надання кредиту становить 6\~150,00 грн., стандартна процентна ставка 2 % в день, знижена процентна ставка 1,14945122 в день. Процентні ставки єфіксованими.Дата видачі кредиту 24.11.2023. Також п. 3.2.3 кредитного договору встановлено графік платежів. Пунктом 3.2.2 договору кредиту визначено, що сторони домовились, що у разі, якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений у п. 3.2.3 та додатку № 1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана у п. 2.4 договору. До підписання договору № 480029-КС-002 про надання кредиту від 24.11.2023 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту від 24.11.2023, у якому було визначено суму кредиту, строк повернення кредитних коштів, процентну ставку, комісію за надання кредиту та інші умови договору (розділи 3, 4 паспорту споживчого кредиту). Паспортом споживчого кредиту передбачено, що позичальник має право безкоштовно отримати копію проекту договору про надання кредиту у письмовій чи електронній формі за своїм вибором (розділ 7 паспорту споживчого кредиту). Підписуючи паспорт споживчого кредиту, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані, виходячи з обраних ним умов кредитування (розділ 7 паспорту споживчого кредиту). 26.11.2023 між ТОВ "БізнесПозика" та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 480029-КС-002 про надання кредиту від 24.11.2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, яка підписана у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно умов додаткової угоди № 1 збільшено розмір кредиту на 20\~000,00 грн до 61\~000,00 грн, встановлено розмір комісії за надання додаткової суми кредиту - 3\~000,00 грн, встановлено новий графік платежів. До підписання додаткової угоди № 1 від 26.11.2023 до договору № 480029-КС-002 про надання кредиту від 24.11.2023 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту від 26.11.2023, у якому було визначено загальну суму кредиту, строк повернення кредитних коштів, процентну ставку, комісію за надання кредиту та інші умови договору (розділи 3, 4 паспорту споживчого кредиту). Паспортом споживчого кредиту передбачено, що позичальник має право безкоштовно отримати копію проекту договору про надання кредиту у письмовій чи електронній формі за своїм вибором (розділ 7 паспорту споживчого кредиту). Підписуючи паспорт споживчого кредиту, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані, виходячи з обраних ним умов кредитування (розділ 7 паспорту споживчого кредиту). ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти у розмірі 61\~000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідача. Таким чином, 24.11.2023 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір № 480029-КС-002 про надання кредиту, а 26.11.2023 - додаткову угоду № 1 до договору № 480029-КС-002 про надання кредиту від 24.11.2023, які підписані одноразовими ідентифікаторами у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи, в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, тобто відповідно до умов договору у вказаний у договорі строк. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, та відповідно до ч. 1 ст 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦПК України, відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, судом встановлено, що відповідач до укладення договору № 480029-КС-002 про надання кредиту від 24.11.2023 та додаткової угоди № 1 від 26.11.2023 до договору був ознайомлений з умовами надання кредитних коштів, що підтверджується підписанням ним паспортів споживчих кредитів від 24.11.2023 та від 26.11.2023. Суд враховує, що вказаними паспортами споживчих кредитів була передбачена можливість безкоштовно отримати копію проекту договору про надання кредиту у письмовій чи електронній формі за своїм вибором та відповідач мав можливість їх отримати до укладення кредитного договору. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України\~«Про захист\~прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з набуттям чинності Закону України\~«Про споживче\~кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України\~«Про споживче\~кредитування» передбачає право банку або іншої фінансової установи, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити, встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Відповідно до п. 3.5 договору № 480029-КС-002 про надання кредиту від 24.11.2023 у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: 1) у першу чергу прострочена сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу неустойка (штраф) та інші платежі відповідно до договору. Згідно розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] частково здійснив оплату за договором № 480029-КС-002 про надання кредиту від 24.11.2023у сумі: 14.12.2023 11\~000,00 грн, 15.12.2023 3\~000,00 грн, всього 14\~000,00 грн. Зісплачених коштів 10\~907,77 грн були зараховані позивачем у рахунок погашення прострочених відсотків за користування кредитом. У порушення п. 3.5 договору зі сплачених відповідачем коштів 3\~092,23 грн були зараховані на погашення заборгованості за комісією, яка відноситься до третьої черги погашення вимог кредитодавця.Станом на 14.12.2023 розмір заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом складав 14\~264,79 грн, у тому числі за простроченими - 13\~150,00 грн.Станом на 15.12.2023 розмір заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом складав 4\~908,19 грн, у тому числі за простроченими - 2\~150,00 грн. Тому суд вважає необхідним зменшити суму заборгованості відповідача по простроченим платежам по процентам на 3\~092,23 грн, оскільки позивачем у порушення п. 3.5 кредитного договору дана сума була зарахована на погашення комісії. У постанові від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованим, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Суд враховує, що після підписання договору № 480029-КС-002 про надання кредиту від 24.11.2023 та додаткової угоди № 1 від 26.11.2023 відповідачем частково виконувались умови кредитного договору, тому посилання представника відповідача на те, що кредитний договір не підписувався відповідачем, суд вважає безпідставними. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, доводи представника відповідача спростовуються наведеним вище. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 61\~000,00 грн прострочених платежів по тілу кредиту, 173\~042,34 грн прострочених платежів по процентах (176\~134,57 3\~092,23) та сума прострочених платежів за комісією 6\~057,77 грн, всього 240\~100,11 грн. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2\~881,20 грн (240\~100,11 / 243192,34 х 2\~918,31 грн). На підставі викладеного і

Outcome: partial