Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

29.08.2019 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (далі по тексту скорочена назва - АТ «Харківгаз») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу в сумі 46147,13 грн. та судового збору в сумі 1921 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] 12.07.2016 року підписав заяву про приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача). 20.04.2019 року співробітниками АТ «Харківгаз» за адресою: [ADDRESS] виявлене несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), про що в присутності споживача складено Акт № 000046/1150/Ч про порушення, визначене пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, з причин унеможливлення виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду та акт (протокол) № 1150/Ч про направлення на експертизу ЗВТ (лічильника), який був демонтовано та опломбовано для проведення експертизи, із зазначенням, що лічильник газу доставляється споживачем на місце проведення експертизи. В акті про порушення зазначено, що комісія з розгляду цього акту буде проводити засідання 28.05.2019 року. 28 травня 2019 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку донарахувань або зміни режиму нарахування обсягів природного газу, де були розглянуті Акт № 000046/1150/Ч про порушення та надана споживачем заява від 03.05.2019 р. про те, що підготовлений лічильник, який він повинен доставити на експертизу до м. Харкова 26.04.2019 р., було викрадено з його автомобіля разом з особистими речами. Комісією з урахуванням вимог п.6 глави 11 розділу Х Кодексу газорозподільних систем (недоставляння пакувального пакета із ЗВТ на експертизу мають розглядатися як підтвердження фактів (підозр), визначених в протоколі, з відповідними наслідками, передбаченими цим Кодексом, )прийнято рішення щодо задоволення акту про порушення № 000046/1150/Ч від 20.04.2019 р. Згідно з розрахунком вартості необлікованого обсягу природного газу за період з 21.10.2018 року по 20.04.2019 року в обсязі 3808 куб.м. складає 46147,13 грн. Копія протоколу комісії була направлена споживачеві. Ухвалою від 29.0802019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в загальному позовному провадженні. 04.11.2019 року від відповідача [PERSON] , а подалі 09.10.2023 року представником відповідача адвокатом Івановим О.А. надійшли відзиви на позовну заяву, у яких міститься прохання про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилалися на те, що бланк Акту № 000046/1150/Ч про порушення, визначене пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, має зазначення можливих причин виявлених порушень, в тому числі « з причин унеможливлення виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду». Між тим лічильник не мав зовнішньо видимих пошкоджень або ознак втручання до нього, оскільки усі пломби були цілі і не викликали у представника позивача стурбованості щодо їх пошкоджень, останній зазначив, що причиною занепокоєння з урахуванням опалення приміщення газовим котлом, є мале використання відповідачем газу протягом певного періоду часу. При цьому пояснення [PERSON] про те, що в його будинку є ще пічне опалення будинку ( що підтверджується довідкою голови вуличного комітету від 28.08.2023 та технічним паспортом на будинок), яке він також використовує, не було прийнято при складанні акту. Посилалися й на те, що комісією з розгляду актів про порушення не було прийнято до уваги відсутність вини відповідача в ненаданні лічильника на експертизу у зв`язку з його викраденням разом з особистими речами відповідача, на підставі чого за його заявою від 26.04.2019 року було відкрито досудове розслідування кримінального провадження, яке подалі закрите за ч.1 ст. 284 КПК України 30.11.2019 року. Відповідач та його представник також зазначають, що АТ «Харківгаз» на порушення вимог пп. 37 п.4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем не довів належними та допустимими доказами наявність трьох складових несанкціонованого втручання, внаслідок чого позивачем гне доведено ні факт пошкодження конструкції ЗВТ(лічильника газу), ні факт викривлення даних обліку природного газу. У запереченнях на позовну заяву також міститься прохання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Від представника позивача АТ «Харківгаз» надійшли: 03.06.2024 року - відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримує на задоволенні позову наполягає з підстав викладених у позовній заяві, а також 05.06.2024 року додаткові пояснення про те, що АТ «Оператор Газорозподільної системи «Харківгаз» з 01.07.2023 року не є суб`єктом ринку природного газу, не надає відповідні послуги з розподілу природного газу споживачам та не здійснює спеціальних функцій, покладених законодавством на Оператора ГРМ, оскільки дію ліцензії з розподілу природного газу зупинено постановою НКРЕ за № 1132 від 28.06.2023 р. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області було змінено на територіальну підсудність Глобинського районного суду Полтавської області. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 65 від 17.11. 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області відновлено з 23.11.2022 року. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 22.05.2023 року закрито підготовче провадження у справі, розгляд якої призначено по суті. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі на задоволенні позову наполягає з підстав викладених в заявах по суті справи. Також просить відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про стягнення витрат на правничу допомогу. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат Іванов О.А. не з`явилися, просять розглянути справу за їх відсутності, відмовивши у задоволенні позовних вимог, підтримали викладені в запереченнях на позовну заяву обставини. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. АТ «Харківгаз», як Оператор ГРМ відповідно до пунктів 2- 3 Глави 2 Розділу І Кодексу газорозподільних систем виконував до 01.07.2023 року функції розподілу природного газу, забезпечення комерційного обліку природного газу, формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу , здійснював комерційний облік природного газу в газорозподільній системі, тощо. Абзацом 1 пункту 2 Глави 1 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п.4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений позивачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Договір на розподіл природного газу є договором публічним та договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 08.07.2016 року. 12.07.2016 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача). Як вбачається з копії Акту № 000046/1150/Ч про виявлені порушення, складеного 20.04.2019 року присутності споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , співробітниками АТ «Харківгаз» висловлено сумнів у правильній роботі лічильника газу типу R3/2004-2 2 G4, зав. №5692172, з показами00658,23 куб.м., з причини унеможливлення виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду, тому у Акті про порушення № № 000046/1150/Ч від 20.04.2019 року зазначено, що встановлено порушення визначене пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). В акті про порушення зазначено, що комісія з розгляду цього акту буде проводити засідання 28.05.2019 року. Також 20.04.2019 року був складений в присутності відповідача й акт (протокол) № 1150/Ч про направлення на експертизу ЗВТ (лічильника), який був демонтовано та опломбовано для проведення експертизи, із зазначенням, що лічильник газу доставляється споживачем на місце проведення експертизи (п.2). 28 травня 2019 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку донарахувань або зміни режиму нарахування обсягів природного газу, де були розглянуті Акт № 000046/1150/Ч про порушення та надана споживачем заява від 03.05.2019 р. про те, що підготовлений лічильник, який він повинен доставити на експертизу до м. Харкова 26.04.2019 р., було викрадено з його автомобіля разом з особистими речами. Як вбачається з копії протоколу № 11/19 засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Чугуївському відділенню АТ «Харківгаз» від 28 травня 2019 р. комісією з урахуванням вимог п.6 глави 11 розділу Х Кодексу газорозподільних систем (недоставляння пакувального пакета із ЗВТ на експертизу мають розглядатися як підтвердження фактів (підозр), визначених в протоколі, з відповідними наслідками, передбаченими цим Кодексом, ) прийнято рішення щодо задоволення акту про порушення № 000046/1150/Ч від 20.04.2019 р. Згідно зактом - розрахунком вартості необлікованого обсягу природного газу за період з 21.10.2018 року по 20.04.2019 року в обсязі 3808 куб.м. складає 46147,13 грн. Копія протоколу комісії була направлена споживачеві. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема є договори та інші правочини. Частиною 3 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кодекс газорозподільних систем, прийнятий постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року зареєстрований у Міністерстві юстиції України за №1379/27824 від 06.11.2015 року, а отже є актом цивільного законодавства, яким регулюються відносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу. Відповідач фактично користувався послугами з розподілу газопостачання, вчиняв дії щодо акцептування Типового договору з розподілу природного газу визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають, що свідчить про прийняття ним (акцептування) умов договору про надання послуг з розподілу природного газу з AT «Харківгаз» на умовах Типового договору розподілу природного газу. Відповідно до предмету Типового Договору розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п.2.1. Договору). Згідно першого речення п. 2.3. розділу II умов Типового Договору розподілу газу, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначені Кодексом ГРС. Національною комісією в пункті 1 глави 2 Розділу XI наведено вичерпний перелік порушень, внаслідок яких щодо споживача (несанкціонованого споживача) здійснюється нарахування не облікованих об`ємів природного газу. Підпункт 3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Пунктом 4\~глави 1\~розділу І\~Кодексу газорозподільних\~систем ( ГРС) визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.06.2019 року по справі № 922/1573/18. Наявні в матеріалах справи докази не свідчать про наявність викривлення даних обліку природного газу, яке є\~обов`язковим\~наслідком несанкціонованого\~втручання у\~роботу лічильника\~газу. В той час, як для доведення правомірності здійснених відповідачем донарахувань позивачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу (лічильника газу) з боку позивача. Так, згідно пп. 37. п. 4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.10.2018 року у справі №914/2384/17. Позивачем не було доведено наявність в діях [PERSON] усіх складових цього правопорушення, наслідків (дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 535/868/18 (провадження № 61-2151св19) вказано, що: «відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Полтавагаз», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши повно та всебічно обставини справи, дослідивши, врахувавши та надавши оцінку всім поданим сторонами доказам за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності, обґрунтованого виходив із того, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт вчинення відповідачем правопорушення на ринку природного газу щодо несанкціонованого відбору природного газу, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра лічильника газу, що впливає на результати вимірювання, або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (тобто знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку). Суди попередніх інстанцій вірно вказали, що перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування здійснюється у випадку доведеності пошкодження лічильника газу або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, але ПАТ «Полтавагаз» не доведено вчинення відповідачем таких дій, зокрема, актом експертизи лічильника газу від 02 березня 2018 року № 10608 встановлено факт зупинки відлікового механізму при дії спрямованого магнітного поля, однак не доведено та не встановлено факту впливу стороннього фактору на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газу». Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Схожий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 904/4030/18, від 05 листопада 2019 року у справі № 922/137/19, від 28 грудня 2019 у справі № 911/721/19, від 12 березня 2020 року у справі № 920/1217/16, від 26 червня 2020 року у справі № 911/720/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 922/4351/19, від 03 листопада 2020 року у справі № 908/554/19. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Матеріали справи не свідчать про те, що відповідач [PERSON] втручався в роботу лічильника газу, що потягло за собою викривлення даних обліку газу. Суд звертає увагу й на те, що висновки комісії за результатами розгляду Акту про порушення від 20.04.2019 р. за № 000046/1150/Ч також не відображають інформацію щодо наявності викривлення даних обліку газу, що було наслідком виявленого втручання в роботу лічильника. Факт ненадання лічильника газу на експертизу відповідачем [PERSON] мав місце не з вини останнього, що підтверджується даними витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 12019220440000533 щодо факту викрадення разом з особистими речами відповідача газового лічилькника, на підставі чого за його заявою від 26.04.2019 року було відкрито досудове розслідування кримінального провадження, яке подалі закрите за ч.1 ст. 284 КПК України 30.11.2019 року. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом(частини перша, п`ята, шоста, сьома статті 81 ЦПК України). Згідно частини першої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Суд вважає, що факт споживання відповідачем необлікованого природного газу та усіх складових цього правопорушення, зокрема наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями відповідача) не доведений позивачем. Згідно до частин першої та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом статті 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох з числа зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 01 листопада 2018 року у справі № 905/2191/15. Отже для притягнення особи до майнової відповідальності необхідним є встановлення наявності всіх складових частин складу правопорушення, а саме: наявність неправомірного діяння, наявність шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправним діянням та спричиненою шкодою та наявність вини. Для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення факту, а не можливості несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу), про що може свідчити встановлений факт несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та(або) викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Між тим позивачем це \~ \~ \~ \~й факт не встановлений та не доведений наданими доказами, та не враховувався комісією під час прийняття рішення. Наявні в матеріалах справи докази не містять інформації викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного позову. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 1 та пунктом 2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. До суду на підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем було надано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги, укладений 21.09.2023 року між [PERSON] та адвокатом Івановим О.А.; копію додатку № 1 до цього договору від 21.09.2023 року, яким передбачено гонорар адвоката у розмірі 6 000грн.; попередній розрахунок послуг з надання правничої допомоги від 21.09.2023 р., згідно якого судові витрати відповідача у зв`язку з розглядом справискладають 6000 грн. та зазначений запланований перелік надання послуг з правничої допомоги; копію товарного чека та довідки адвоката про оплату юридичних послуг на суму 6000 грн., копію акту виконаних адвокатом робіт від 06.10.2023 р. із зазначенням наданих послуг та визначенням відпрацьованого часу - всього 11 годин ( з урахуванням погодинної оплати гонорару у сумі 1500 грн. за 1 годину роботи адвоката) та із зазначенням, що сторони дійшли згоди, що гонорар адвоката має фіксований розмір відповідно до умов договору та становить 6000 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України). Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved