Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 20 лютого 2023 року він уклав Договір про надання споживчого кредиту №6385833 із ТОВ «Авентус Україна» та отримав кредит у розмірі 20000грн із зобов`язанням повернути його разом із відсотками згідно умов Договору; ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором; [PERSON] не повернув своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором. Надалі на підставі Договору факторингу, укладеного 27 листопада 2023р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», останнє набуло право вимоги за вказаним кредитним договором; враховуючи порушення зобов`язання за кредитним договором [PERSON] станом на 26.11.2023р. має заборгованість в сумі 79700грн, з яких 20000грн сума кредиту, 35820грн сума процентів за користування кредитом, а також позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (22.05.2023р.-20.07.2023р.) в межах строку договору в сумі 23880грн; відтак просять стягнути вказану суму в користь товариства та понесені судові витрати, в тому числі на правову допомогу. Відзиву на позов від відповідача до суду не поступало; позивачем подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача і у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення. У зв`язку з наведеним і, вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Судом установлено, що 20 лютого 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №6385833, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 20000грн, який він зобов`язувався повернути разом із відсотками відповідно до умов кредитного договору. Згідно Договору факторингу від 27 листопада 2023р. ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги за вищевказаним кредитним договором ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Із розрахунку заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №6385833 від 20.02.2023р. вбачається, що [PERSON] станом на 26.11.2023 року заборгував позивачу 55820грн., з яких 20000грн - заборгованість за тілом кредиту та 35820грн заборгованість за відсотками. У відповідності до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом відповідач [PERSON] порушив умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору суду не представлено. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та заборгованості за простроченими відсотками, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором становить 55820грн, відтак з відповідача слід стягнути таку суму боргу. Відповідно до\~ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Позивач просив стягнути з відповідача також нараховані ним за період з 22.05.2023р. по 20.07.2023р. відсотки в сумі 23880грн. Судом установлено, що Договір факторингу 27 листопада 2023 року було укладено вже після спливу строку кредитування відповідача, а тому вимоги позивача в цій частині суд вважає необґрунтованими, позивач не мав права нараховувати відповідачу відсотки до відступлення йому прав вимоги за кредитним договором, відтак у задоволенні вимог позивача, про стягнення з [PERSON] відсотків нарахованих за період з 22.05.2023р по 20.07.2023р в сумі 23880грн судом відмовляється. Із приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає наступне: Згідно ч. 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~ Згідно ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~ Згідно з положеннями ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~ Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2422,4грн., що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією №595 від 13.06.2024р. Оскільки позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1695,68грн (55820грн х 100% : 79700грн = 70%; 2422,40 грн. х 70% = 1695,68грн). Також позивач просить стягнути з відповідача, понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору про надання правничої допомоги від 28.03.2024 року, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Городніщевою Є.О.; Ордер про надання правничої допомоги; Звіт про надання правничої допомоги від 11.06.2024р. та платіжну інструкцію №5293 від 14.06.2024р про перерахування адвокату Городніщевій Є.О. 10000 грн. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи у поєднанні з викладеними вище нормами Закону, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом, часткове задоволення позову, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи.

Outcome: partial