Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове за заповітом до суду звернулась [PERSON] до Кіптівської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області Позов мотивований тим, що за життя [PERSON] отримала земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №517843 від 14.02.2006 року, загальною площею 2,9410 га, в тому числі рілля площею 2,2037 га, сіножать площею 0,7373 га, яка розташована на території Кіптівської сільської радиЧернігівського району Чернігівської області. Але вище вказаний державний акт на право приватної власності на землю був втрачений. Підтвердженням є довідка Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , в стіл знахідок Козелецького ВП ГУНП в Чернігівської області не надходив. Для позивача у справі, [PERSON] є матір`ю, вказані родинні відносини підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження і шлюб. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 21 лютого 2022 року виконавчим комітетом Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №517843 від 14.02.2006 року, загальною площею 2,9410 га, яка розташована на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. [PERSON] за життя розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 23 червня 2009 року секретарем виконавчого комітету Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №730, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті належатиме їй і нащо вона за законом матиме право, заповіла позивачу у справі - [PERSON] . Позивач у справі, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняла її, оскільки звернулася до нотаріуса Козелецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не може, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виготовлений на її ім`я та їй переданий втрачений, а видати новий неможливо у зв`язку із втратою цивільної правоздатності в момент смерті її матері. Позивач у справі, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом на вищезазначену спадщину після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців і спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині немає, що підтверджується матеріалами позовної заяви і спадкової справи. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивач змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача Кіптівської сільської ради Чернігівського району, Чернігівськї області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: За життя [PERSON] отримала земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №517843 від 14.02.2006 року, загальною площею 2,9410 га, в тому числі рілля площею 2,2037 га, сіножать площею 0,7373 га, яка розташована на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Але вище вказаний державний акт на право приватної власності на землю був втрачений. Підтвердженням є довідка Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що втраченийдержавний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , в стіл знахідок Козелецького ВП ГУНП в Чернігівської області не надходив. Для позивача у справі, [PERSON] є матір`ю, вказані родинні відносини підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження і шлюб. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 21 лютого 2022 року виконавчим комітетом Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №517843 від 14.02.2006 року, загальною площею 2,9410 га, яка розташована на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. [PERSON] за життя розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 23 червня 2009 року секретарем виконавчого комітету Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №730, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті належатиме їй і нащо вона за законом матиме право, заповіла позивачу у справі - [PERSON] . Позивач у справі, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняла її, оскільки звернулася до нотаріуса Козелецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не може, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виготовлений на її ім`я та їй переданий втрачений, а видати новий неможливо у зв`язку із втратою цивільної правоздатності в момент смерті її матері. Позивач у справі, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом на вищезазначену спадщину після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців і спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині немає, що підтверджується матеріалами позовної заяви і спадкової справи. Не маючи можливості подати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач, змушена звернутись до суду. Обґрунтовуючи свої вимоги, надаю наступні докази, що підтверджують вище зазначені обставини: факт відкриття спадщини дата смерті спадкодавця; підстава для прийняття спадщини наявність права на спадкування за заповітом; факт прийняття спадщини відкрита спадкова справа державним нотаріусом; факт наявності у складі спадщини нерухомого майна копія державного акта на право власності на земельну ділянку; коло спадкоємців матеріали спадкової справи; доказ відсутності документа на спадкове майно довідка Козелецького ВП ГУНП; підстава звернення до суду за захистом права захист права шляхом його визнання в зв`язку з неможливістю надати оригінал правовстановчого документа для оформлення спадкових прав відповідно допункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч.2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Беззаперечною є обставина, що спадкодавець [PERSON] мала право власності на земельну ділянку, що підтверджується державним актом, який видано на її ім`я у законний спосіб. Вказані докази є належними, вони містять інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на земельні ділянки спадкодавцю, як предмет доказування в цій справі є право на спадкування за заповітом позивачем у справі, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Щодо врегулювання спору у позасудовий порядок: такі дії не проводились через неможливість оформлення належним чином мого права власності у нотаріальному порядку, що змушує позивача скористатися відповідними нормами законодавства, що надають мені право захистити свої права у судовому порядку та не інакше як звернутися до суду, адже відповідно до п. 1 ч. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п 3.1 Листа № 24/753/0/4-13 Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки. На підставі наведенного та

Outcome: approved