Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Марганецької міської ради в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що [PERSON] є матір`ю: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей зазначено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно інформації з Центру надання соціальних послуг Марганецької міської ради, родина [PERSON] неодноразово перебувала під соціальним супроводом, востаннє з 15.08.2023 року по 13.12.2023 року. Відповідачка власного житла не має, часто змінює місце проживання, що негативно впливає на психіку малолітніх дітей. Під час відвідування сім`ї було виявлено, що у помешканнях брудно, розкидані речі, брудний посуд, відчувався запах тютюну. Діти мали занедбаний вигляд, одягнені не по сезону. Мати не дотримувалася безпеки життєдіяльності в побуті. Зі слів сусідів, [PERSON] неодноразово бачили у стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] за сприяння фахівця ЦНСП оформила державні виплати при народженні другої дитини, неодноразово через благодійні фонди вона отримувала допомогу. З початку співпраці з фахівцем [PERSON] ішла на контакт, а потім перестала відповідати на телефонні дзвінки. 13.12.2023 року у телефонному режимі [PERSON] повідомила, що виїхала до м.Одеси та була знята із соціального супроводження. 12.05.2024 року службі у справах дітей Марганецької міської ради стало відомо, що дитина [PERSON] була госпіталізована у важкому стані до обласної дитячої клінічної лікарні м.Дніпро. Згідно інформації з ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] протягом року притягалася до адміністративної відповідальності: 15.06.2023 року - за ч.1 ст.181-1, 07.08.2023 року - за ч.2 ст.184 КУпАП. [PERSON] у період з грудня 2023 року по травень 2024 року не відвідувала сімейного лікаря з метою щомісячного профілактичного огляду дитини [PERSON] . Згідно інформації КНП «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» мати [PERSON] у догляді, обстеженні та виконання рекомендацій лікарів відносно дітей: [PERSON] та [PERSON] участі не приймає. Перебування з матір`ю погрожує життю та здоров`ю дітей. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, але поважних причин щодо неналежного виконання батьківських обовязків не надала. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти у вигляді частини її заробітку (доходу), яка визначається судом, але не меншої, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь опікуна, який буде призначений, задля утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона дітей покидала на свою матір, це ж не чужа людина, та їздила до м.Одеси на заробітки. Матері вона давала 5-6 тисяч гривень з дитячих коштів. Зараз вони знімають будинок, живуть з матір`ю. Просила дати їй останній шанс, дітей своїх вона не віддасть. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. [INFO] народився [PERSON] . Його батьками у свідоцтві про народження записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.4). Відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.7). [INFO] народилася [PERSON] . ЇЇ батьками у свідоцтві про народження записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.6). Відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.8). За інформацією Центру надання соціальних послуг Марганецької міської ради від 23.11.2023 року, від 22.05.2024 року, з 15.08.2023 року родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом. Під час відвідування сім`ї спеціалістом було виявлено, що в помешканні було брудно, розкидані речі особистого вжитку, на кухні брудний посуд. Відчувається сильний запах тютюну. Діти мають занедбаний вигляд, одягнені не по сезону. Родина не має постійного місця проживання. Зі слів сусідів, [PERSON] бачили у стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] не здійснює належний догляд за дітьми, не виконує батьківські обов`язки. За сприяння фахівця ЦНСП в управлінні праці та соціального захисту населення [PERSON] оформила державні виплати при народженні другої дитини. Неодноразово через благодійні фонди їй надавалася допомога. 13.12.2023 року в телефонному режимі [PERSON] повідомила, що виїхала до м.Одеси та була знята із соціального супроводження (а.с.11, 12). Згідно інформації ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, 16.05.2024 року надійшло повідомлення зі служби у справах дітей Марганецької міської ради про те, що [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] була доставлена до ПОВ КП «Марганецька ЦМЛ» ММР» з попереднім діагнозом: пілоростеноз, інвагінація кишківника під питанням, та направлена в Обласну дитячу клінічну лікарню м.Дніпро, у важкому стані. Зі слів матері, дитина знаходиться у реанімації. В ході відпрацювання даного повідомлення було опитано [PERSON] , яка пояснила, що в період часу з грудня 2023 року по травень 2024 року не відвідувала сімейного лікаря з метою щомісячного профілактичного огляду дитини [PERSON] (а.с.15). [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні з 12.05.2023 року по 15.05.2024 року у КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР» у важкому стані (а.с.13). [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності: 15.06.2023 року - за ч.1 ст.181-1, 07.08.2023 року - за ст.2 ст.184 КУпАП (а.с.14). За інформацією з КНП «Марганецький ЦПМСД» [PERSON] у догляді, обстеженні та виконанні рекомендацій лікарів щодо дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , участі не приймає. Діти задекларовані у сімейного лікаря [PERSON] . На диспансерному обліку не перебувають. Перебування з матір`ю погрожує життю та здоров`ю дитини (а.с.24,25). Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 04.06.2024 року №623 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] » вирішено негайно відібрати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] , яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с.26). 11.06.2024 року виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області надано висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] » (а.с.27-28). В ході судового розгляду буди допитані свідки. Свідок [PERSON] , який знаходиться у Дніпровській установі виконання покарань №4, суду пояснив, що він є цивільним чоловіком відповідачки [PERSON] . Разом вони проживали десь два роки. Мати вона хороша. Коли вони з [PERSON] їздили на заробітки, діти були з матір`ю відповідачки. При ньому на відповідачку двічі складали протоколи. Вони тоді переїжджали, тому в помешканні був безлад. Просив не позбавляти [PERSON] батьківських прав, оскільки вона хороша матір. Свідок [PERSON] , старший інспектор ювенальної поліції, суду пояснив, що сім`ю відповідачки [PERSON] знає з 2015 року. При перевірці сім`ї за місцем мешкання було виявлено безлад, діти грязні, всюди пляшки від пива. Вони допомагали сім`ї, возили підгузки, їжу, давали настанови, що і як робити. [PERSON] та діти проживали разом із [PERSON] . Дітей часто залишали насамоті. Вночі колись [PERSON] залишила дитину в колисці саму. Їздила до м.Одеса, дітей залишила на матір. Коли спитав у [PERSON] , де вона була, сказала - гуляла. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, [PERSON] тримала ніж біля руки дитини. Вони з напарником вмовляли її припинити, викликали швидку, та їй вкололи заспокійливе. З початку літа [PERSON] більше не штрафував, ніде помічена не була. Безлад у помешканнях [PERSON] був і до [PERSON] , але при його появі стало ще гірше. Дитина потрапила до м.Дніпро в лікарню. Він не може сказати, чи позбавляти [PERSON] батьківських прав, але ситуація з ножем його налякала. Свідок [PERSON] , яка працює у Центрі надання соціальних послуг ММР, суду пояснила, що вона декілька разів приїздила на вул.Київську, де проживала [PERSON] , опитувала сусідів, ті говорили, що постійно там шумно, сварки. Власник квартири був незадоволений безладом. Виїздили також на адресу по пров.Середньому, там також був безлад, посуд забруднений, дитина на вулицю вийшла боса. В будинку був запах пива. Матір [PERSON] також була у них на обліку, зловживає спиртними напоями. До Центру за допомогою [PERSON] не зверталася. Казала, що познайомилася із хлопцем з м.Одеси та буде туди їхати. Для дітей є небезпека, антисанітарія. [PERSON] погано на неї впливає. Чи позбавляти її батьківських прав, сказати не може. Судом також оглянуто відеозапис з нагрудної бодікамери старшого інспектора ювенальної поліції [PERSON] з приводу інциденту, що стався за участю [PERSON] , коли вона тримала ніж біля руки дитини, яка лежала у візочку. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, враховуючи якнайкращі інтереси дітей, приймаючи до уваги бажання відповідачки брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, враховуючи, що законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування виключного заходу позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей. У силу частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Самого лише висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та встановлення факту неналежного виконання матір`ю свого обов`язку щодо виховання дітей, згідно із положеннями діючого в Україні сімейного законодавства, є недостатнім для позбавлення особи батьківських прав. Наданий у даній справі висновок органу опіки є недостатньо обґрунтованим, оскільки він не містить аналізу взаємовідносин, які сформувались між дітьми та відповідачкою. Згідно практики Європейського суду з прав людини, питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки. Суд зауважує, що [PERSON] не є байдужою до своїх дітей: вона заперечує проти позбавлення її батьківських прав, піклується про них; якщо залишає, то залишає на свою матір. Суду не надано доказів, що [PERSON] жорстоко поводиться з дітьми, є хронічною алкоголічкою або наркоманкою, представляє небезпеку для дітей, якимось чином їх експлуатує тощо. Щодо інциденту з ножем, свідком якого був старший інспектор ювенальної поліції [PERSON] , то з відеозапису не вбачається, що [PERSON] погрожувала ножем дитині, навпаки, вона погрожувала проткнути ножем себе, якщо у неї відберуть дітей. Крім того, допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , яка працює у Центрі надання соціальних послуг, не стали однозначно стверджувати, що відповідачку потрібно позбавити батьківських прав. Враховуючи те, що в ході судового розгляду не встановлено фактів свідомого, умисного нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, зважаючи на те, що [PERSON] проти позбавлення її батьківських прав заперечує, суд вважає, що задоволенні позову необхідно відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed