Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Іркліївська сільська рада (орган опіки та піклування), адреса: вул. Соборності, 2, с. Іркліїв, Золотоніський район, Черкаська область, код ЄДРПОУ 04408100 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , адреса: [ADDRESS] (далі - відповідач-1), [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] (далі - відповідач-2) про позбавлення батька і матері батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Іркліївської сільської ради неодноразово розглядалося питання щодо виконання батьківських обов`язків та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] . Так, відповідно до рішення виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 64 «Про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків» було прийнято негайно відібрати у батьків [PERSON] та [PERSON] малолітню дитину [PERSON] у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю дитини. Так, виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради було встановлено, що відповідачі не одружені, ведуть спільне господарство та проживають з 05 лютого 2020 року у найманому помешканні за адресою: [ADDRESS] , та мають на утриманні малолітню дитину [PERSON] . [PERSON] офіційно не працевлаштований, систематично зловживає алкогольними напоями; [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, систематично зловживає спиртними напоями. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2019 року відповідачів вже було позбавлено батьківських прав стосовно дітей [PERSON] та [PERSON] ; заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 червня 2021 року відповідачів також було позбавлено батьківських прав стосовно [PERSON] . Сім`я відповідачів перебуває на контролі фахівця з соціальної роботи, як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах, а також взята під соціальний супровід КЗ «Іркліївський центр надання соціальних послуг» Іркліївської сільської ради Черкаської області. Також, з 22 травня 2023 року малолітня [PERSON] взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Крім цього, відповідачі, за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. 17 березня 2023 року комісією у складі представників служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради, працівників Ревбинського старостинського округу та поліції було складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та встановлено наявну реальну загрозу життю і здоров`ю дитини, у зв`язку з чим малолітню дитину [PERSON] тимчасово влаштовано у сім`ю близьких родичів. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на приписи сімейного законодавства, позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачів стосовно малолітньої [PERSON] та стягнути з них на користь опікуна або установи де перебуватиме дитини аліменти на її утримання у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 1 - 5). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 65 - 66). 25 червня 2024 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області від представника відповідача [PERSON] - адвоката Федини О.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Так, останній звертав увагу суду, що доводи позивача про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів зводяться виключно до тяжкого матеріального становища відповідачів. Крім цього, представник відповідача [PERSON] - адвокат Федина О.В. звертав увагу суду, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки як для батьків так і для дитини. У такому разі, якщо суд прийде до переконання про наявність вини у поведінці батьків, просив суд відмовити у задоволенні позову та попередити батьків про необхідність зміни ставлення до виховання дитини і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків (а.с. 97 - 100). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 липня 2024 року прийнято до розгляду відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача [PERSON] - адвокатом Фединою О.В.; закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 111 - 112). У судовому засіданні представник позивача Пойда О.А. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Суду пояснила, що за час розгляду справи судом поведінка батьків не змінилася, дитина в цей час перебуває у дитячому будинку де батьки жодного разу її не відвідували. Крім цього, за повідомленням відповідачів, останні проходили курс лікування від алкогольної залежності та працевлаштувалися, проте жодних підтверджуючих документів суду не надали. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Федина О.В. заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву. Крім цього, суду повідомив, що відповідачі проходять курс лікування від алкогольної залежності та працевлаштувалися, проте робота носить не офіційний характер. У судовому засіданні відповідач [PERSON] підтримала думку свого представника. Запевняла суд, що її відношення до дитини змінилося, вона бажає брати участь у її вихованні та догляду. При цьому вона із відповідачем працюють, проте така робота неофіційна, а тому підтверджуючі документи надати вона не може. Відповідач [PERSON] на має змоги відвідувати судові засідання, оскільки перебуває на роботі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, за повідомленням відповідача [PERSON] та її представника Федини О.В. , в даний час перебуває на роботі. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачі являються батьками малолітній [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 9 - 10). Відповідно до довідки виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 61 від 18 березня 2024 року сім`я у складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Сім`я [PERSON] та [PERSON] неодноразово була об`єктом відвідування комісії служби у справах дітей, працівників Ревбинцького старостату, що підтверджується відповідними актами обстеження та висновками, так зокрема: - 03 травня 2023 року було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання та встановлено, що в будинку, де проживає сім`я антисанітарія, потрібно навести порядок у будинку та подвір`ї, продукти харчування відсутні, батьки зловживають спиртними напоями. За результатами огляду складено Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с. 14); - 08 травня 2023 року встановлено, що в будинку, де проживає сім`я антисанітарія, батьки зловживають спиртними напоями, про що складено відповідне повідомлення; Акт оцінки потреб сім`ї та Висновок оцінки потреб сім`ї (а.с. 15, 18 - 22); - 09 травня 2023 року із [PERSON] , яка перебувала у пологовому відділенні в с-щі Чорнобай було проведено бесіду на тему «Відповідальне батьківство», про що складено відповідний акт (а.с. 16 - 17); - 11 травня 2023 року під час відвідування встановлено, що вдома нікого не було. Проте, всупереч цьому було складено Акт відвідування та Акт обстеження умов проживання сім`ї, які враховуючи відсутність вдома [PERSON] та [PERSON] викликають у суду сумнів щодо їх змісту (а.с. 23 - 24); - 18 травня 2023 року встановлено, що умови проживання задовільні та потребують покращення, проведено бесіду з батьками щодо наслідків зловживання алкогольними напоями про що складено Акт відвідування та Акт обстеження умов проживання (а.с. 26 - 27); - 23 червня 2024 року під час відвідування встановлено, що умови проживання незадовільні, з матір`ю [PERSON] проведено бесіду на тему: «Відповідальне батьківство», попереджено не залишати дитину без нагляду дорослих, про що складено Акт відвідування та Акт обстеження умов проживання (а.с. 29 - 30); - 17 липня 2023 року під час відвідування проведено із [PERSON] бесіду на тему «Відповідальне батьківство» та консультацію щодо покращення умов проживання, про що складено Акт відвідування та Акт обстеження умов проживання (а.с. 31 - 32); - 28 серпня 2023 року встановлено, що вдома нікого не було, про що складено Акт відвідування (а.с. 33); - 17 жовтня 2023 року під час відвідування встановлено, що санітарно-гігієнічний стан будинку незадовільний, брудна постільна білизна, розкиданий брудний одяг. В дитини є окреме ліжко, коляска, памперси, забезпечена дитячим харчуванням. За результатами відвідування складено Акт обстеження умов проживання (а.с. 34); - 21 листопада 2023 року під час відвідування [PERSON] ознайомлено із правилами пожежної безпеки в осінньо-зимовий період, попереджено не залишати дитину без нагляду дорослих, про що складено Акт відвідування (а.с. 36); - 27 грудня 2023 року під час відвідування встановлено, що вдома нікого не було, про що складено Акт відвідування (а.с. 38); - 04 січня 2024 року під час відвідування з матір`ю [PERSON] проведено бесіду на тему: «Відповідальне батьківство», попереджено не залишати дитину без нагляду дорослих, про що складено Акт відвідування (а.с. 40); - 17 березня 2024 року, у зв`язку із повідомленням жительки с. Ревбинці, здійснено виїзд за місцем проживання відповідачів та встановлено, що останні перебувають у стані алкогольного сп`яніння, будинок декілька днів не опалювався, температура у будинку низька, антисанітарний стан, умови проживання дитини незадовільні, що підтверджується відповідним повідомленням, актом обстеження умов проживання, актом проведення оцінки рівня безпеки дитини, інформацією щодо стану дитини (а.с. 41 - 49). Крім цього, наказом КЗ «Іркліївський центр надання соціальних послуг» Іркліївської сільської ради Черкаської області «Про надання послуги соціальний супровід сім`ї [PERSON] » № 145-з від 16 травня 2023 року сім`ї [PERSON] надано послугу соціальний супровід, як сім`ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 25). Наказом служби у справах дітей Іркліївської сільської ради «Про взяття [PERSON] на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» № 82 від 22 травня 2023 року останню взято на відповідний облік (а.с. 28). Рішенням виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 64 від 18 березня 2024 року вирішено негайно відібрати малолітню [PERSON] та влаштувати тимчасово в сім`ю близьких родичів; затвердити висновок про доцільність негайного відібрання дитини та позбавлення відповідачів батьківських прав (а.с. 50 - 51). Відповідно до довідок-характеристик на [PERSON] та [PERSON] останні за місцем проживання характеризуються негативно, неналежно виконують свої батьківські обов`язки, зловживають спиртними напоями, не працевлаштовані (а.с. 12 - 13). Згідно з повідомленням КНП «Черкаський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям Черкаської обласної ради» № 665 від 04 вересня 2024 року у даному закладі на повному державному утриманні перебуває малолітня [PERSON] . За час перебування в установі з 10 квітня 2024 року батьки її не відвідували, життям та здоров`ям дитини не цікавилися, участі в утриманні та вихованні не приймали. Мати телефонувала до закладу чотири рази: 17 липня 2024 року, 23 липня 2024 року, 31 серпня 2024 року, 01 вересня 2024 року. В судовому засіданні був допитаний в якості свідка староста с. Ревбинці Іркліївської ОТГ [PERSON] , який суду повідомив, що відповідачі негативно характеризуються за місцем проживання. Раніше зловживали алкогольними напоями, чим створювали небезпеку для життя малолітній дитині. Наразі йому невідомо чи зловживають алкогольними напоями відповідачі, оскільки у зв"язку із відібранням у них дитини комісія не здійснює нагляд на ними. Присадибна ділянка не оброблена, дрова не заготовлені, відповідачі підробляють тимчасовими заробітками, оскільки в селі роботу знайти не можливо. Раніше комісія виїзджала за місцем проживання відповідачів раз в місяць, але останні часто не були вдома, оскільки проживали у матері відповідачки. Дитина була вилучена у останніх після того, як вони влаштували застілля із розпиттям алкогольних напоїв, а дитина знаходилася в холодному приміщенні. Привівки дитині робили вчасно. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч. 5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч. 6 ст. 19 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Відповідно до ст. ст. 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини; держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Проте, як встановлено судом, відповідачі заперечують проти задоволення позовних вимог та виявляють бажання належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі справа № 753/2025/19 вказав, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав, звернення до органу опіки та піклування, за правовою допомогою, свідчить про інтерес батьків до дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачів відносно дочки не забезпечуватиме інтересів останньої. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які свідомо не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю. Проте, суд визнає за необхідне попередити [PERSON] та [PERSON] про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання дитини [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed