Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

ЖБК «Центральний-2»\~звернулось із вищезазначеним позовом В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що здійснює управління житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Власником нежитлового приміщення (офісу) за спірною адресою є відповідач [PERSON] . Станом на 01.04.2024 року відповідачем не сплачені кошти з утримання багатоквартирного будинку, водопостачання та водовідведення, теплопостачання, вивіз твердих побутових відходів. Розмір заборгованості становить 11\~793,78 грн. Позивач вважав можливим застосування до виниклих правовідносин статті 625 ЦК України в частині нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних як особливої міри відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання ( 1\~706,06 грн. - 3% відсотка річних; 5\~562,87 - інфляційні втрати). Спірні кошти позивач просив стягнути в судовому порядку. Окрім задоволення позовних вимог позивач вважав можливим присудження судового збору в розмірі 3\~028 грн., витрат на правничу допомогу у розмірі 4\~000 грн. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористалася. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. ЖБК «Центральний-2» створений та діє у відповідності до чинного законодавства України та статуту. Відповідно до п. 2.1 статуту ЖБК створений з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку (будинків), а також для подальшої експлуатації та управління багатоквартирним будинком (будинками). ЖБК як балансоутримувач забезпечує належне утримання будинку та прибудинкової території за адресою [ADDRESS] , сприяє співвласникам у отриманні необхідних житлово-комунальних та інших послуг за встановленим розміром. ЖБК надає відповідачу послуги з утримання багатоквартирного будинку, водопостачання водовідведення, теплопостачання та вивіз твердих побутових відходів як споживачу. Відповідач є власником нежитлового приміщення офісу за спірною адресою. Право власності підтверджується інформаційною довідкою №350568614 від 16.10.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Так, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг за спірне майно та послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Позивачем фактично надані послуги з утримання багатоквартирного будинку, водопостачання та водовідведення, теплопостачання. вивіз твердих побутових відходів. Зазначене підтверджується договорами позивача із: - ТОВ «СОЮЗ» про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 12.08.2018 - КП «Теплопостачання міста Одеси» в подальшому «Теплопостачальна організація» від 1.11.2006 № 4144 - додатковою угодою №278/1-2 до Договору №4038/1 на послуги водопостачання та водовідведання від 01.11.2000 року. Тарифи на щомісячні внески на управління будинком встановлені загальними зборами членів кооперативу від 09.04.2017 року, 19.08.2023 року. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Такий обов`язок власника встановлений і ст. 360 ЦК України, згідно з якою співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Зазначене узгоджується із загальними засадами цивільного права, за якими договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ст. 639 ЦК України), а відповідно дост.11ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальної послуги не є підставою звільнення споживача від оплати послуги. Зазначене узгоджується із судовою практикою Верховний Суду України (зокрема, постанова від 20.04.2016 року по справі № 6-2951цс15), за якою праву споживача отримувати вчасно і відповідної якості житлово-комунальну послугу прямо відповідає його обов`язок сплачувати ці послуги в строки, встановлені договором або законом. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, фактично отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законом встановлено розмір процентів за прострочення виконання зобов`язання на рівні 3 % річних, а також обов`язок боржника відшкодувати інфляційні збитки за прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір позовних вимог підтверджується наданим позивачем розрахунком. Розрахунок відповідачем не спростований. Підстави для зменшення відповідачу у встановленому законодавством порядку розміру плати за комунальну послугу, звільнення відповідача від її оплати, визначені статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - відсутні. Враховуючи викладене, позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку статті 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст. 141 ЦПК України, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом в будь-якому розмірі, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Разом із тим, при стягненні правничої допомоги як судових витрат судом за судовим рішенням враховується ряд чинників, визначених процесуальним законом. Відповідно до ст.139 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. позивачем надані : - договір №135 про надання правничої допомоги від 10.10.2023 - додаткова угода №1 - рахунок на оплату гонорару №4 від 20.11.2023 - рахунок на оплату гонорару №12 від 08.04.2024 - платіжна інструкція №708 від 22.11.2023 - платіжна інструкція №814 від 10.04.2024 - акт №4 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 20.11.2023 - акт №12 приймання-передачі від 08.04.2024 -ордер адвоката на надання правничої допомоги серії ВН № 1304823 Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає можливим присудження на користь позивача за судовим рішенням 4 000 грн. правничої допомоги.

Outcome: approved