Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

У червні 2024 року керівник Летичівської окружної прокуратури звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі 1) Хмельницької обласної ради, 2) Національної служби здоров`я України, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне некомерційне підприємство «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2024 року у справі №684/292/23 [PERSON] засуджено за ч.1 ст.125 КК України та за ч.1 ст.122 КК України та стягнуто на користь потерпілого [PERSON] моральну та матеріальну шкоду. Вирок суду набрав законної сили 23 травня 2024 року. Унаслідок спричинени тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради 29 днів з 11.04.2023 по 10.05.2023, вартість лікування становить 44657 гривень 68 копійок, з них кошти Державного бюджету становлять 42981 гривня 07 копійок, кошти обласного бюджету 1676 гривень 61 копійка. Під час розгляду кримінального провадження питання про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON] не розглядалося, відповідач ці кошти добровільно не відшкодувала. Просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого [PERSON] на користь Національної служби здоров`я України в дохід Державного бюджету 42981 гривню 07 копійок та на користь Хмельницької обласної ради в дохід обласного бюджету 1676 гривень 61 копійку. Ухвалою суду від 28.06.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 16.07.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву. У поданому\~відзиві\~представник\~ відповідача зазначає про визнання позовних вимог в частині відшкодування коштів на придбання лікарських засобів в сумі 585 гривень 38 копійок. Просить відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог, яка є недоведеною. Ухвалою суду від 05.09.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 13.09.2024 вирішено питання щодо участі учасника справи в режимі відеоконференції. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги\~підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та її представник просили позов задовольнити частково лише в межах суми відшкодування коштів на придбання лікарських засобів. Довідки, які подав до суду прокурор після подання позовної заяви вважають такими, що подані з порушенням вимог ЦПК України, а тому вони не можуть бути прийнятим судом як докази. Від Хмельницької\~обласної ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі її представника. Від Національної\~служби здоров`я\~України до суду надійшла заява про розгляд справи без участі її представника. Від третьої особи - комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради до суду заяв та клопотань не надходило. Вислухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2024 року у справі №684/292/23, який набрав законної сили 23.05.2024, [PERSON] , зокрема, визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною першою статті 122 КК України та призначено покарання. Вироком встановлено, що 08.04.2023 [PERSON] по [ADDRESS] \~нанесла один удар предметом зовні схожим на дерев`яне руків`я сокири у область лівої руки потерпілому [PERSON] , чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому середньої третини діафізу лівої плечової кістки зі зміщенням відламків та крововиливу по передній поверхні лівого плеча у нижній третині, які в сукупності за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але які за звичайним своїм перебігом спричиняють тривалий розлад здоров`я\~понад 21 день. Відповідно до довідок №63 від 30.10.2023 та №37 від 20.06.2024, [PERSON] знаходився на лікуванні в ортопедичному відділенні в комунальному некомерційному підприємстві «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради упродовж 29 ліжко-днів з 11.04.2023 по 10.05.2023. Витрати на лікування склали 44657 гривень 68 копійок, з яких: за рахунок коштів Державного бюджету 42981 гривня 07 копійок; за рахунок коштів обласного бюджету 1676 гривень 61 копійка. Згідно розрахунку вартості лікування потерпілого [PERSON] , вартість одно дня ліжко-дня у квітні 2023 року становила 1499 гривень 05 копійок, у травні 2023 року - 1565 гривень 70 копійок, медикаменти за рахунок лікарні - 585 гривень 38 копійок. Лікування [PERSON] тривало 20 днів у квітні 2023 року та 9 днів утравні 2023 року. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі Порядок). Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11, витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вимог п. 2 згаданого Порядку, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно із п. 3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення проводиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Відповідно до п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до вимог п.п. 1, 4 Порядку, сума витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення підлягає стягненню до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я, у розмірі фактичних витрат з винних осіб, тобто з [PERSON] . В ході досудового розслідування та судового розгляду вказаного кримінального провадження питання про стягнення витрат на лікування потерпілого [PERSON] не розглядалося (не вирішено). [PERSON] кошти добровільно не відшкодовано, а тому підлягають відшкодуванню в порядку цивільного судочинства. Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором в даному випадку, суд вважає його належним та обґрунтованим і виходить із такого. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення заподіяно шкоду інтересам держави в особі Національної служби здоров`я України, Хмельницької обласної ради. Оскільки фінансування закладів охорони здоров`я, зокрема лікарні здійснюється з Державного бюджету та бюджету Хмельницької обласної ради, а Національною службою здоров`я України та Хмельницькою обласною радою не вжито заходів до відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину шляхом звернення до суду з відповідним позовом, вбачається порушення державних інтересів, а тому мають місце підстави для звернення прокурора до суду про стягнення з відповідача коштів в межах своєї компетенції, передбаченої ст.131-1 Конституції України, та ст. ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру». Хмельницькою обласною радою та Національною службою здоров`я України не вживались заходи щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Враховуючи вищезазначене, підставою для здійснення представництва в суді інтересів держави є наявність порушень економічних інтересів держави внаслідок витрачання закладом охорони здоров`я, який фінансується з Державного та обласного бюджету, коштів на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Невідшкодування вказаних коштів створює навантаження на відповідні бюджети та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам вцілому. Надані прокуром довідка від 18.07.2024 з додатком №1 подані з дотриманням вимог ЦПК України, прокурор обґрунтував неможливість подання довідки разом з поданням позовної заяви, суд задольнив клопотанням про приєднання цього доказу до матеріалів справи. За вказаних обставин відсутні підстави вважати недопустимим доказом довідку від 18.07.2024 з додатком №1. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення витратна лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved