Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Орган опіки та піклування Війтівецької сільської ради в інтересах [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Літинської селищної ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , мати дитини померла [INFO] . Відповідач участі у житті дитини не приймає, не цікавиться її розвитком. За період проживання дитини на території Війтівецької сільської громади з листопада 2021 по листопад 2023 жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавився шкільним життям дитини, самоусунувся від її виховання. Біологічна баба [PERSON] - [PERSON] характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, між ними постійно виникали суперечки З 05.02.2024 [PERSON] перебуває у КЗ "Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" на повному державному забезпеченні та навчається у 8-а класі КУ "Вінницький ліцей № 19". За таких обставин, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав ао відношеенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Ухвалою суду від 27.05.2024 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву, однак відзиву подано не було. 15.08.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні за участі психолога повідомила, що дійсно з батьком вона не спілкується, він не цікавиться її життям, станом здоров`я, матеріальним становищем, не відвідує її у закладі, де вона на даний час перебуває. З бабусею стосунки не склалися, проживати з нею вона не бажає та не має інших близьких родичів, які б могли її забрати для проживання. Тому [PERSON] не заперечує щодо здоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явивя, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, причинини неявки суду не повідомив, відзиву не надав. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. З обліково-статистичної картки дитини № [NUMBER] (а.с. 7-8) встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Трибухи Літинського району Вінницької області. Мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с. 21) підтверджено, що [INFO] померла [PERSON] . Згідно характеристики з КЗ "Качанівський ліцей Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області" від 23.01.2024 (а.с. 9) Батько [PERSON] не цікавиться навчанням дитини, не підтримує зв`язок з класним керівником, не відвідував батьківських зборів. З листа КЗ "Центр надання соціальних послуг Війтівецької сільської ради" № 01-09/8 від 13.02.2024 встановлено, що 05.02.2024 [PERSON] було влаштовано до Вінницького центру соціально-психологічної реабілітації дітей на 9 місяців (а.с. 11-12). В своїй заяві адресованій начальнику служби у справах дітей Війтівецької сільської ради [PERSON] повідомила, що вона є бабою [PERSON] , [INFO] та за станом здоров`я не може її виховувати, не справляється з нею та не бажає, щоб остання проживала разом із нею (а.с. 15). Зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов проживання дітей від 20.12.2023 (а.с. 14) встановлено, що комісією було прийнято рішення влаштувати [PERSON] до медичного закладу, оскільки батько - [PERSON] в телефонному режимі відмовився від того, щоб [PERSON] привезли до нього. Відповідно до довідки КЗ "Вінницький ліцей № 19"від 07.02.2024 (копія на а.с. 18) [PERSON] , [INFO] дійсно навчатиметься у 8-а класі у 8023/2024 навчальному році при наявності відповідних документів. Рішенням виконавчого комітету Війтівецької сільської ради № 28 від 20.03.2024 (копія на а.с. 19) було вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (копія на а.с. 20) відповідно до якого орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є доцільним і буде в інтересах дитини. Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами законодавства. Відповідно Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ) (далі - Конвенція) дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18 Конвенції). За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (стаття 166 СК України). Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей (ч.ч. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Приймаючи до уваги встановлені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо [PERSON] , [INFO] знайшов своє підтвердження, оскільки судом встановлено, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя. Відповідач тривалий час не спілкується з донькою, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення відповідача від виховання дитини та свідомого нехтування нею своїми обов`язками. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, а також висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] як виключної міри, спричиненої тривалим нехтуванням відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Крім того, суд дійшов висновку про необхідність передачі неповнолітньої [PERSON] під опіку органу опіки та піклування Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області. При цьому суд роз`яснює відповідачу зміст ч. 1 ст. 169 СК України, якою визначено, що мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст.ст. 121, 141, 150, 151, 155, 164 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved