Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача [PERSON] - адвокат Швець М.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] та [PERSON] з 29 березня 2016 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають одну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач 27.02.2022 року був мобілізований до лав Збройних сил України. Відповідачка на початку березня 2022 року, разом з донькою, [PERSON] , виїхали до Республіки Польші. Згідно постанови районного суду Люблін - Захід в Любліні V Відділ Родинний і Неповнолітніх від 11 липня 2023 року було вирішено в порядку розпорядження про опіку помістити неповнолітню [PERSON] , [INFO] в прийомному догляді вказаному Міським осередком допомоги родині в Любліні. Згідно вручення від 12 липня 2023 року [PERSON] було повідомлено про право на апеляцію. Відповідачка своїм правом на апеляцію не скористалась і згідно довідки від 14.07.2023 року дочка [PERSON] та [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] є вихованкою Приймальника - розподільника для дітей у Любліні з 06.07.2023 року. Дівчинку привезли службовці поліції у Любліні у зв`язку з фактом, що вона знаходилася під наглядом нетверезої матері. 11.07.2023 року Районний суд Люблін Захід у Любліні виніс постанову №V nsm 1096/23 про влаштування неповнолітньої в дитячій патронатній установі вказаної Міським центом допомоги сім`ї у Любліні. Надалі позивач домовився з військовим командуванням і виїхав до Республіки Польші для того, щоб забрати доньку з дитбудинку і згідно довідки від 23.01.2024 року встановлено, що донька [PERSON] і [PERSON] , [INFO] була передана під опіку батькові [PERSON] , згідно з рішенням Районного суду Люблін-Захід у м. Люблін від 21.08.2023 року. Після того, як позивач забрав доньку з дитячого будинку і привіз до України, відповідачка по справі жодного разу життям доньки не цікавилась, жодного разу не телефонувала, донька станом на сьогодні проживає з позивачем та бабусею, [PERSON] - матір`ю позивача, у [ADDRESS] . Позивач надалі проходить службу в ЗСУ і повністю виконує свої батьківські обов`язки, матеріально забезпечує та замається доглядом самостійно, відповідачка будь- якої участі у вихованні доньки не бере. У зв`язку з тим, що відповідачка самоусунулася від виховання та утримання доньки, згідно постанови суду у неї було відібрано дитину та поміщено до дитячого будинку, її відношення до своїх батьківських обов`язків виключає участь у житті неповнолітньої доньки, донька проживає з позивачем та повністю знаходиться на його утриманні, позивач проходить службу у ЗСУ та отримує достатню заробітну плату для того, щоб забезпечувати себе та утримувати дитину, вважає, що відповідачка по справі може бути позбавлена батьківських прав щодо неповнолітньої доньки. Також повідомляє суду, що позивачем було подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] - адвокат Швець М.В. в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалась та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подала. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.27) 09 вересня 2024 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.3) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . (а.с.6) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 29 березня 2016 року між сторонами Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрований шлюб за актовим записом №72. (а.с.7) Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 19.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.8) Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 19.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.9) Згідно довідки ВЧ [NUMBER] від 25.12.2023 року, [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 27.02.2022 року. (а.с.10) Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 21.08.2023 року, [PERSON] , [INFO] , за період з 01.01.2023 року по 01.08.2023 року на картку № [NUMBER] перераховано заробітну плату на загальну суму 322772,64 грн. (а.с.11) Згідно довідки директора Приймальника-розподільника для дітей у Люблині від 14.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , яка проживає у [ADDRESS] , є вихованкою Приймальника-розподільника для дітей у Люблині з 06.07.2023 року. Дівчинку привезли службовці поліції у з в`язку з фактом, що вона знаходилась під наглядом нетверезої матері. 11.07.2023 року Руйонний суд Люблін Захід у Любліні виніс постанову про влаштування неповнолітньої в дитячій патронатній установі вказаної Міським центром сім`ї у Любліні. (а.с.19) Постановою Районного суду Люблін-Захід в Любліні V Віділ Родинний і Непвонолітніх від 11 липня 2023 року, в порядку розпорядження про опіку поміщено неповнолітню [PERSON] , [INFO] в прийомному догляді вказаному Міським осередком допомоги родині в Люблині. (а.с.21) Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , від 18.04.2024 року №88вих-20/371 Виконавчим комітетом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с.35-36). Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дочки, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дочки. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 166 ч. 3 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з метою надання їй статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та стягувати з відповідачки аліменти на її утримання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved