Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Адвокат Джирма А.В., яка діє в інтересах позивачки [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову вказано, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.07.2006 [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] . Так рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.12.2015 по справі № 712/12573/15ц задоволені позовні вимоги [PERSON] та суд вирішив стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.11.2015 року і до її повноліття. Разом з тим, 12.06.2024 позивачка стала повнолітньою та стягнення аліментів припинилось. На даний час відповідно довідки № 933 від 19.06.2024 позивачка є студенткою І курсу 2023/24 навчального року 1-го медичного факультету та навчається на денній формі навчання за держзамовленням за спеціальністю «222 - медицина (магістр)» з 01.09.2023 по 30.06.2029. У зв`язку з навчанням на денній формі навчання, донька не має змоги працевлаштуватись та самостійно отримувати заробіток, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідно довідки про доходи, позивачка стипендії та інших доходів не отримує. Єдиним джерелом до існування на сьогодні є фінансова допомога матері - [PERSON] . В добровільному порядку вирішити питання про надання допомоги на утримання повнолітньої позивачки (доньки) неможливо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач вже тривалий період жодних відносин з позивачкою не підтримує, допомоги не надавав та не надає на даний час хоча має можливість. Єдиним способом отримати від нього допомогу є виключно стягнення аліментів в судовому порядку. Таким чином, просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку на період навчання на стаціонарі починаючи з моменту звернення до суду до 30.06.2029. Ухвалою суду від 24.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, адвокат Джирма А.В. до початку надала заяву від 11.09.2024, у якій просить розгляд справи здійснювати без їхньої участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Давигора С.А. у судове засідання не з`явилися, до початку адвокатом подано заяву розгляд справи без їхньої участі та про визнання позовних вимог відповідачем у повному обсязі. Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.07.2006. Крім того, встановлено, що 01.09.2023 законним представником [PERSON] , її матір`ю [PERSON] укладено договір з Буковинським державним медичним університетом в особі ректора цього закладу [PERSON] про навчання № 10/68М. Згідно довідки № 933 від 19.06.2024 [PERSON] навчається у Буковинському державному медичному університеті на 1 курсі 1-го медичного факультету денної форми навчання за держзамовленням за спеціальністю «222-медицина (магістр)» з 01.09.2023 по 30.06.2029. Отже, [PERSON] навчається на денній формі навчання, така форма навчання призводить до неможливості офіційно працювати та отримувати доходи, а отже вона об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15.05.2006 «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (пункт 20 Постанови) роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не більше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.05.2020 року по справі №635/1139/17. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначені розміру аліментів, суд враховує визнання позову відповідачем, те, що відповідач є працездатною особою, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку та навчанні, суд дійшов висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved