Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить: визнати наявність у відповідача систематичних порушень вказаних в позовній заяві норм права, які регулюють діяльність управителя ПП «КВЖРЕП №8» по будинку, у якому мешкає позивач, та нормативно-правових актів, в частині ненадання належних послуг, в тому числі дератизації та дезінсекції, проведення перерахунків за ненадані або неякісно надані послуги; визнати неправомірними дії відповідача ПП «КВЖРЕП №8» по безпідставному нарахуванні оплати за невиконані роботи по обслуговуванню системи гарячого водопостачання в період червня-жовтня 2018 року та невиконання робіт по приведенню у належний стан підвальних приміщень будинку з червня 2018 року по даний час, у тому числі і в 6-му під`їзді; безпідставному, без рішень зборів співвласників будинку, проведення з січня 2019 року, з січня 2020 та 2021 років до даного часу підняття тарифів за послуги з 4,44 грн до 5,80 грн за 1 метр квадратний; безпідставній відмові у здійсненні перерахунку по безпідставному підняттю тарифів; безпідставній відмові позивачу та дружині [PERSON] у здійсненні перера\-хунку за період не користування послугами в часи форс-мажорних обставин з 20.02.2022 до 31.05.2022, а [PERSON] з 20.02.2022 по даний час, а також в період з 10.06.2018 по 31.10.2018, при постійному проживанні позивача та його дружини за межами міста; визнати неправомірними дії відповідача по ухиленню від виконання обов`язків управителя в частині несвоєчасної організації вирі\-шення питання капітального ремонту внутрішньобудинкових мереж /інженерних/ водопостачання та покрівлі; зобов`язати відповідача негайно привести підвальні приміщення будинку у безпечний стан; відновити обслуговування системи водовідведення. Позов обґрунтовано тим, що відповідач з червня 2018 року є управителем будинку [ADDRESS] . Позивач та його дружина [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] у вищевказаному будинку. З незрозумілих причин по квартирі [ADDRESS] відповідач відкрив особовий рахунок № [NUMBER] лише на [PERSON] . Позивач вважає, що згідно з нормами чинного законодавства, з кожним із співвласників має бути кладеного договір про надання послуг з управління будинком. Також вважає, що відповідач керується самоправно прийнятим типовим договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, прийнятим рішенням виконкому Житомирської міської ради №548 від 25.05.2018, що суперечить приписам чинного законодавства, та уклав строком на один рік договір №5-38 від 29.05.2019 з в.о. начальника управління житлового господарства Житомирської міської ради. Про вказаний договір повідомлено не було. Вказує, що станом на червень 2018 року діяв договір, укладений з КВЖРЕП №15, а не з відповідачем. Укладений з КВЖРЕП №15 договір не розривався та недійсним не визнавався, отже був чинним. У період з травня по жовтень 2018 року позивач з дружиною були відсутні за місцем проживання, послугами з управління будинком не користувались, періодично прибуваючи за місцем проживання позивач бачив відсутність надання відповідачем якісних послуг. Якісні послуги не надавались і після повернення позивача та його дружини за місцем проживання 31.10.2018 та у подальші роки. Відповідач неналежно утримує будинок, сфальсифікував наряди щодо виконаних робіт, ремонтні роботи не проводить, що стало підставою для неодноразового оскарження дій відповідача та його керівника [PERSON] . До повідомлень на оплату безпідставно включені послуги, які не надавались. Мешканці шостого під`їзду не можуть користуватись підвальним приміщенням як укриттям, оскільки воно у занедбаному стані. З січня 2019 року по 2021 рік відповідач застосовував тарифи, які були незаконно встановлені, без рішення загальних зборів співвласників будинку. Відповідач нараховує плату за послуги, які не надає, та на підставі незаконно встановлених тарифів, однак відмовляється здійснити перерахунок оплати з послугу управління багатоквартирним будинком. Також позивач вказує, що мали місце форс-мажорні обставини, а саме з 20.02.2022 по 02.03.2022 він та його дружина проходили стаціонарне лікування у м.Івано-Франківську у зв`язку із захворюванням, викликаним коронавірусною інфекцією. У зв`язку із повномасштабним вторгненням рф, яке розпочалось 24.02.2022, позивач та його дружина залишились у м. Івано-Франківську. Про вказану відсутність за місцем проживанням позивач повідомив відповідача із наданням підтверджуючих документів, та звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку за послуги, які не були отримані у зв`язку із форс-мажорними обставинами, на що отримав відмову. Таким чином, відповідач порушив ряд норм чинного законодавства, необґрунтовано включає до повідомлень на оплату послуги, які не надає або надає неякісно, незаконно підняв тарифи на оплату житлово-комунальної послуги, чим порушує права та інтереси позивача. У позові також міститься клопотання позивача про виклик свідка [PERSON] . Ухвалою суду від 25.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 23.12.2022 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача С. Півоварова вказує, що управителя багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , - ПП «КВЖРЕП №8» було призначено у порядку, визначеному чинним законодавством, договір №5-38 від 29.05.2018 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який укладений між ПП «КВЖРЕП №8» та виконуючим обов`язки начальника управління житлового господарства Житомирської міської ради, є чинним. Збори співвласників багатоквартирного будинку, які відбулися 03.12.2019 та 20.09.2021, проведені у передбаченому чинним законодавством порядку. Позивач не здійснює оплату наданих послуг, при цьому, як власник квартири, зобов`язаний утримувати своє житло не залежно від того, чи проживає у ній. Також у відзиві вказано, що ПП «КВЖРЕП №8» проводило коригування ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , у зв`язку зі збільшенням мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму. Таке коригування цін стосувалося тільки складової із заробітної плати, всі інші складові залишилися без змін, тому проведення загальних зборів співвласників будинку не відбувалося. Про корегування ціни було повідомлено співвласників будинку. Відповідно до змісту відзиву, співвласники багатоквартирного будинку не здійснювали виклик управителя для перевірки якості наданих послуг, акти-претензії у порядку, визначеному постановою КМУ №1145 від 27.12.2018 не складалися. Також зазначено, що в розрахунку ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком вартість послуг з дератизації та дезінсекції прийнята з нульовим значенням, так як зазначені послуги не надаються, якщо в будинку відсутні гризуни та комахи. Враховуючи значну вартість послуг з дератизації та дезінсекції, ПП «КВЖРЕП №8» не включає їх вартість в ціну послуги з управління багатоквартирним будинком. Але, незважаючи на це, підприємство проводить роботи з дератизації та дезінсекції по заявкам споживачів за рахунок прибутку. Позов відповідач вважає безпідставним та просить відмовити у його задоволенні. 17.01.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечує твердження відповідача, викладені у відзиві, з підстав невідповідності дій відповідача приписам чинного законодавства. Вказує, що ПП «КВЖРЕП №8» надає послуги з управління багатоквартирним будинком неналежної якості, а деякі не надає взагалі, не проводить капітального ремонту будинку та його мереж, незаконно піднімає тарифи на оплату наданих послуг. 24.03.2023 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про виклик свідка [PERSON] 30.03.2023 від позивача до суду надійшло клопотання про виклик свідка [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 18.07.2023 клопотання позивача про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] задоволені. Протокольною ухвалою суду від 27.09.2023 клопотання відповідача про виклик свідка [PERSON] задоволено. Позивач у судових засіданнях позов підтримував та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представники відповідача у судових засіданнях проти позову заперечувати та просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач з 2018 року належним чином послуги не надає, з приводу чого свідок неодноразово зверталася із заявами. У під`їзді на деяких поверхах нема освітлення, прибирання та ремонт будинку здійснюється не належно. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є фізичною особою-підприємцем, співпрацює з відповідачем, надає послуги з прибирання. У неї працює дев`ять прибиральниць та двірників. Щоденно здійснюється прибирання, зауважень або скарг на роботу її працівників не надходило, навпаки мешканці будинку дякували за проведені роботи. Підвал будинку був захаращений, з 10.06.2018 працівники свідка здійснювали прибирання, виконаний поточний ремонт, у восьмому під`їзді облаштоване укриття. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Більше двох років є уповноваженою особою будинку, часто звертається до управителя з питанням щодо виконання обов`язків з управляння будинком, управитель на всі звернення реагує. Після того як управління будинком почав здійснювати відповідач, у будинку стало тепліше та чистіше. Мешканці з письмовими заявами щодо неналежного стану будинку не звертались. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до норм та вимог\~Законів України «Про житлово-комунальні послуги»\~та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~визначено, що єдиною послугою, спрямованою на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території, є послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до пункту 5\~статті 13\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» у разі, якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі, якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №449 від 04.05.2018, відповідно до\~Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~та «Про житлово-комунальні послуги», було визначено порядок щодо укладення Договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, а також визначено уповноважену особу на підписання вказаного договору за кожним багатоквартирним будинком, що входить в об`єкт конкурсу з призначення управителів багатоквартирного будинку - начальника управління житлового господарства Житомирської міської ради або виконуючого його обов`язки. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №549 від 25.05.2018 призначено управителів багатоквартирних будинків по об`єктах конкурсу, в тому числі ПП «КВЖРЕП № 8» по об`єкту конкурсу (групи будинків [ADDRESS] ). З метою забезпечення надання послуги з управління багатоквартирними будинками у місті Житомирі та реалізації прав співвласників багатоквартирних будинків, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №548 від 25.05.2018 було затверджено Типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. 29.05.2018 між ПП «КВЖРЕП № 8» в особі директора [PERSON] (Управитель), з однієї сторони, та від імені Співвласників, в особі виконуючого обов`язки начальника управління житлового господарства Житомирської міської ради Оніщенко А.А. (уповноваженої особи виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначається Управитель), що діє на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 04.05.2018 №449, з іншої сторони, був укладений Договір №5-38 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за умовами якого Управитель зобов`язується надавати Співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] , а Співвласники зобов`язуються оплачувати Управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. У серпні 2019 року [PERSON] звертався до суду із позовом, у якому просив визнати відсутність у нього законних договірних відносин з відповідачем - ПП «КВЖРЕП № 8» по наданню послуг згідно договору №5-38 від 29.05.2018, визнати його недійсним та стягнути завдану моральну шкоду. Рішенням Богунського районного суду від 28.01.2022 у справі №295/11735/19, яке залишене без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 06.06.2022, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено (том 1 а.с. 222-235). У травні 2021 року [PERSON] звертався до суду із позовом, у якому просив визнати недійсним рішення зборів співвласників будинку [ADDRESS] з письмовим опитуванням згідно наданих документів та проведеним з 03.12.2019 по 18.12.2019. Рішенням Богунського районного суду від 18.07.2023 у справі №295/5570/21, яке набрало законної сили, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено (том 2 а.с. 74-78). Нормами частини 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже обставини, на які позивач посилається у позові, а саме щодо відсутності між ним та ПП «КВЖРЕП № 8» договірних відносин, спростовані матеріалами справи. Відповідно до пункту 5\~статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Порядок надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що здійснюється управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - договір управління), укладеного відповідно до Законів України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та Про житлово-комунальні послуги, визначають Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2024 №712 (далі Правила). Ціна послуги з управління визначається за домовленістю сторін, а у разі визначення управителя на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташовані багатоквартирні будинки, або іншим органом - суб`єктом владних повноважень, якому делеговано функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання, ефективної експлуатації та необхідного рівня і якості послуг - на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу (п. 31 Правил). Ціна послуги з управління встановлюється договором управління з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором управління, та включає: витрати на утримання багатоквартирного будинку, прибудинкової території, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису; винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін (п. 32 Правил). Кошторис враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та є невід`ємною частиною договору управління (п. 33 Правил). \~Послуга з\~управління включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, згідно з відомостями про таку земельну ділянку, що містяться у Державному земельному кадастрі, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку (п. 9 Правил). Під час надання послуги з управління управитель забезпечує виконання робіт та послуг з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що входять до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі - кошторис), з урахуванням обов`язкового переліку робіт та послуг, що затверджується Мінрегіоном, та з дотриманням: встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо якості житлово-комунальних послуг; вимог до якості, в тому числі щодо періодичності виконання (надання) таких робіт (послуг), визначених договором управління (п. 10 Правил). У разі коли це визначено договором управління, управитель здійснює обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем електропостачання та газопостачання за рахунок коштів співвласників (п. 11 Правил). Позивач у позові просить визнати наявність у відповідача систематичних порушень вказаних в позовній заяві норм права та визнати ряд дій та бездіяльності відповідача протиправними. Разом з тим, позивачем не наведено обґрунтованих доводів, яким нормам чинного законодавства не відповідають дії відповідача, та доказів неправомірних дій чи бездіяльності ПП «КВЖРЕП №8» щодо виконання функцій управителя багатоквартирного будинку [ADDRESS] матеріали справи не містять. Механізм проведення перевірки відповідності якості надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами в частині здійснення операцій збирання та перевезення побутових відходів (далі - комунальні послуги) та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, з метою оцінки їх відповідності основним вимогам до кількості та якості і вжиття заходів до забезпечення надійності та безпеки під час надання комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком визначає Порядок проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1145 (далі Порядок). Нормами Порядку визначено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя багатоквартирного будинку для перевірки якості наданих послуг. Для проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, споживач звертається до виконавця комунальної послуги або управителя багатоквартирного будинку в усній формі особисто, за допомогою телефонного зв`язку або в письмовій формі за поштовою або електронною адресою, що зазначена в договорі про надання відповідних послуг, з претензією про невідповідність кількісних та/або якісних показників послуг. У разі встановлення під час перевірки фактів невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, в акті-претензії зазначаються дата і час проведення перевірки, виявлені факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, інформація про дату початку зниження якості відповідної послуги. Якщо під час перевірки факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, не підтверджено, в акті-претензії зазначається інформація про відсутність фактів невідповідності якості комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком. В акті-претензії зазначаються також виявлені під час його складання додаткові факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг. Акт-претензія\~складається у двох примірниках і підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги (його представником) або управителем багатоквартирного будинку. Один примірник акта-претензії передається споживачеві, другий - зберігається у виконавця комунальної послуги (його представника) або управителя багатоквартирним будинком. Доказів того, що позивач звертався до ПП «КВЖРЕП №8» для перевірки якості наданих послуг у порядку, визначеному Положенням, та що за результатами перевірки у встановленому порядку було виявлено факти невідповідності якості послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, про що складалися б акти-претензії, матеріали справи не містять. Щодо посилання позивача на безпідставне нарахування оплати за роботи по обслуговуванню системи гарячого водопостачання в період червня-жовтня 2018 року, дератизації та дезінсекції, суд зазначає, що відповідно до повідомлень на оплату за послуги з управління багатоквартирним будинком по особовому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , плата за вказані послуги не нараховувалась (том 1 а.с. 200, том 2 а.с. 183-187, том 3 а.с. 1-59). Також у позові міститься вимога про визнання неправомірними дій відповідача щодо безпідставної відмови позивачу та його дружині [PERSON] у здійсненні перера\-хунку за період не користування послугами в часи форс-мажорних обставин з 20.02.2022 до 31.05.2022, а [PERSON] з 20.02.2022 по даний час, а також в період з 10.06.2018 по 31.10.2018, при постійному проживанні позивача та його дружини за межами міста. Щодо зазначеної вимоги суд зазначає, що відповідно до вимог статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Частиною 2 статті 317 ЦК України визначено, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з частиною 3 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п.30 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2024 №712, співвласник не звільняється від обов`язку оплати послуги з управління у разі тимчасової відсутності його та/або членів сім`ї. Отже, нормами діючого законодавства не передбачено звільнення співвласника від обов`язку оплати послуги з управління у разі тимчасової відсутності його та/або членів сім`ї. Також позивач просить визнати неправомірними дії відповідача по ухиленню від виконання обов`язків управителя в частині несвоєчасної організації вирі\-шення питання капітального ремонту внутрішньобудинкових мереж /інженерних/ водопостачання та покрівлі. Відповідно до приписів пунктів 21-25 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2024 №712, у разі прийняття рішення співвласниками багатоквартирного будинку та включення відповідних умов до договору управління управитель: накопичує кошти на реконструкцію, реставрацію, проведення капітального ремонту, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку; надає в оренду спільне майно багатоквартирного будинку; встановлює сервітути щодо спільного майна багатоквартирного будинку. У разі включення до умов договору управління обов`язку управителя, передбаченого\~пунктом 21\~цих Правил, управитель відкриває окремий банківський рахунок для приймання відповідних платежів (внесків на реконструкцію, реставрацію, проведення капітального ремонту, технічного переоснащення спільного майна будинку, орендної плати, плати за сервітут) та проведення розрахунків за таким багатоквартирним будинком. Кошти такого рахунка є власністю співвласників багатоквартирного будинку та використовуються виключно за цільовим призначенням. Кошти, що надходять від використання спільного майна багатоквартирного будинку та встановлення сервітутів (орендна плата, плата за сервітут), спрямовуються на капітальний ремонт (заміну) спільного майна багатоквартирного будинку, якщо інше не встановлено договором управління або рішенням співвласників багатоквартирного будинку чи об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку. Кошти,\~що надходять\~як внески\~на реконструкцію,\~реставрацію,\~проведення капітального\~ремонту,\~технічного переоснащення\~спільного майна\~будинку,\~спрямовуються на\~відповідні цілі\~згідно з\~умовами договору\~управління або\~іншого договору,\~який покладає\~на управителя\~обов`язок\~організовувати виконання\~та виступати\~замовником робіт\~з капітального\~ремонту (заміни)\~спільного майна\~багатоквартирного будинку. Управитель зобов`язаний забезпечити співвласникам багатоквартирного будинку вільний доступ до інформації про рух коштів на банківському рахунку для приймання відповідних платежів шляхом розміщення та періодичного оновлення відповідної інформації у порядку та спосіб, передбачені договором управління. Доказів виникнення у ПП «КВЖРЕП №8» обов`язку з проведення капітального ремонту внутрішньобудинкових мереж /інженерних/ водопостачання та покрівлі матеріали справи не містять. Також, позивач просить зобов`язати відповідача негайно привести підвальні приміщення будинку у безпечний стан, відновити обслуговування системи водовідведення, однак, позивач у позові не зазначає, у відповідність до яких саме вимог мають бути приведені підвальні приміщення, та у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують невідповідність підвальних приміщень певним вимогам, так само як і відсутні докази того, що відповідач не здійснює обслуговування системи водовідведення. Крім того, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить визнати дії та бездіяльність відповідача такими, що не відповідають норма діючого законодавства та є незаконними. Спосіб захисту, що визначається\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~має бути «ефективним» як у законі, так й на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (&75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєва проти України» від 05.04.2005 року (заява № 38722/02)). Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.\~\~ Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений\~ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Право визначення способу захисту порушеного покладено на позивача, суд не вправі втручатися у визначення позивачем способу захисту порушеного права. Невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову. У постанові від 06.07.2021 у справі №910/11948/18 Верховний Суд вказав, що вирішуючи спір суди повинні визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права, на захист якого звернувся позивач. Велика Палата Верховного Суду у п. 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17 звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Також, відповідно до практики ЄСПЛ (п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява №22414/93) та п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02), в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту). Аналогічний за змістом висновок викладено у п.п. 63, 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №910/3009/18.\~ У п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав». Відповідно до ч.1, 2\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Аналіз ч. 2\~ст. 14 ЦК України\~свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Тлумачення ст.ст.\~14,\~16 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту визнання неправомірними дій відповідачів без вирішення питання про цивільно-правові наслідки вчинення таких дій. Також, у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 462/5889/16-ц міститься правовий висновок, що оспорювання правильності нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг (заборгованості за такими), що є різновидом претензії, - чинним законодавством як спосіб захисту не передбачений, споживачі вправі у випадку пред`явлення до них вимог про стягнення таких нарахувань заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів. Такий висновок підтверджено іншими судовими рішеннями Верховного Суду. Суд вважає, що задоволення позовних вимог [PERSON] у такому вигляді як вони заявлені у цій справі щодо визнання незаконним дій відповідача та зобов`язання відповідача вчинення певних абстрактних дій, не призведе до захисту прав та\~\~охоронюваних законом інтересів позивача як співвласника будинку [ADDRESS] . Позов не містить вимог про усунення порушень прав або інтересів позивача, а відтак позивач за наслідком задоволення позову відновлення в правах не отримає. Визнання незаконними дій ПП «КВЖРЕП №8» не є ефективним способом захисту, адже задоволення цієї позовної вимоги не здатне поновити права\~\~позивача як споживача житлово-комунальних послуг, а тому така вимога не відповідає ефективному способу захисту. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). На підставі вищевикладеного, оскільки доводи, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи, та позивачем не обрано ефективного способу захисту прав та інтересів, який призведе до їх реального відновлення, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову. За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. За правилами п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 27.03.2023 представник відповідача адвокат Кудак А.М. подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, відповідно до якого відповідач очікує понести судові витрати на правову допомогу у сумі 15\~000,00 грн. За положеннями ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 27.03.2023 між адвокатом Кудаком А.М. та ПП «КВЖРЕП №8» укладено договір про надання професійної правничої допомоги у справі №295/11927/22. Сторони дійшли згоди, що розмір гонорару складає 15\~000,00 грн та виплачується незалежно від результату розгляду справи протягом 5 робочих днів з моменту відправлення адвокатом відповідного рахунку. Відповідно до платіжної інструкції №297 від 27.03.2023, ПП «КВЖРЕП №8» перерахувало на рахунок [PERSON] 15\~000,00 грн на оплату наданих послуг адвоката. 13.09.2024 адвокатом Кудаком А.М. та ПП «КВЖРЕП №8» підписано акт наданих послуг. Відповідно до\~статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (провадження\~\~№ 12-171гс19)). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням\~іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У судовому засіданні 29.02.2024 позивач заявив клопотання про зменшення судових витрат. У поясненні від 27.08.2024 позивач вказав на не співмірність розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Також суд приймає до уваги, що позивач є особою похилого віку та має ряд захворювань, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями медичних документів. У\~\~додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15.12.2017 змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою\~статті 137 ЦПК України. У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). Виходячи з конкретних обставин справи, зокрема складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, витраченого часу, ураховуючи засади співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності та необхідності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, та зважаючи на особу позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 3 000,00 грн, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПП «КВЖРЕП №8». Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, судовий збір у даній справі відноситься на рахунок держави.

Outcome: approved