Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС», позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24 075,00 грн та судових витрат у справі. Рух справи Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25.03.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Безпосередньо розгляд справи по суті суд здійснив у засіданні 23.09.2024. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Позиція позивача В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 10.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №101781975, відповідно до якого відповідачу були перераховані кошти на власну банківську картку у розмірі 5 000 грн із встановленим строком користування на 25 днів. ТОВ «МІЛОАН» виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. 12.11.2021 згідно з умовами договору відступлення прав вимоги № 13Т ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором №101781975 від 10.08.2021 на користь ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» , відповідно ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. Станом на 22.12.2023 за кредитним договором виникла заборгованість в розмірі 24 075,00 грн, з яких 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 125 грн - сума заборгованості за відсотками, 950 грн - заборгованість за комісійними виногородами. У зв`язку з вищевказаним позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Позиція відповідача Згідно з відповіддю № 505504 від 24.03.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.69). На вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, яке повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що за правилами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається днем вручення судової повістки, тобто повідомленням належним чином. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. За таких обставин, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Відповідно до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду цієї справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Позиція третьої особи Представник третьої особи пояснення щодо позову не надав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 10 березня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101781975 на суму 5 000 грн строком 25 днів; комісія за надання кредиту 950 грн, нараховується одноразово за ставкою 19 % від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 3 125 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 % за кожен день користування від фактичного залишку кредиту; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.46-57). 12.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги № 13Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступає) ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» приймає права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.20-28). Відповідно до витягу з Додатку № 1 до договору факторингу№ 13Т від 12.11.2021 ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24 075 грн, з яких: 5 000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 18 125 грн - сума заборгованості за відсотками, 950 грн - сума заборгованості за комісією (а.с.16). Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 12.11.2021 по 22.12.2023 у відповідача наявний борг на суму 24 075 грн, з яких: 5 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту); 18 125 грн - сума заборгованості за відсотками, 950 грн - сума заборгованості за комісією (а.с.15). Мотивована оцінка аргументів сторін, релевантні джерела права За ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Між первісним кредитором, правонаступником якого у спірних правовідносинах є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір. Позикодавець свої зобов`язання з надання кредитних коштів виконав (а.с.12), тоді як позичальник (відповідач) прострочив виконання обов`язку з повернення кредиту і сплати процентів за користування ним (а.с.15,16). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі договору факторингу, копія якого наявна у справі, первісний кредитор передав своє право вимоги до відповідача позивачеві. Оплата за договором факторингу належно підтверджена (а.с.17-19). Відомостей про добровільну сплату боргу ані первісному, ані новому кредиту справа не містить. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, відповідачем суду не надано. Отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №101781975 від 10.08.2021 в сумі 24 075,00 грн. Судові витрати 11.12.2023 між ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» та Адвокатським бюро "Анастасії Міньковської" (а.с.39-42) укладено договір про надання правової допомоги №42649746 (а.с.32-36) та додаткову угоду №003455210353 від 11.12.2023 р. до договору №42649746 (а.с.14). Відповідно до копії детального опису робіт (наданих послуг), виконаних АБ "Анастасії Міньковської", необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості від 11.12.2023 вартість послуг адвоката становить 6000,00 грн, що також підтверджується копією акту про пітведження факту надання правничої допомоги від 11.12.2023 (а.с.37, 38). Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 23.12.2021 (справа №923/560/17), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядалась, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні при розгляді справи, суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача неспівмірним із складністю справи та виконаній адвокатом роботі (наданим послугам), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн витрат на правничу допомогу. В стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 2147,20 грн судового збору. На підставі ст.ст.525-527, 530, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved