Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

15 липня 2024 року [PERSON] звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , позивач у позові просить: -розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Центральному відділі управління ЗАГС адміністрації міста Белгорода, про що 25.02.2016 складений запис акту про укладення шлюбу № 180. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25 лютого 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому Центральним відділом управління ЗАГС адміністрації міста Бєлгорода, актовий запис № 180, шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивачка має від іншого шлюбу ще одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] .Сімейне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові та поваги один до одного, шлюбні відносини повністю припинені з лютого 2023 року. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16 липня 2024 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 липня 2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 14 серпня 2024 року про розгляд справи № 643/7488/24 без її участі, у якій позивач зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов, а також зазначає, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, відповідач отримав смс-повідомлення щодо документу «судова повістка про виклик до суду на 19 вересня 2024 року», що підтверджується відповідною довідкою про доставку смс. Причини неявки [PERSON] суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно положень ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. У судовому засіданні встановлено, що з 25 лютого 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому Центральним відділом управління РАЦС адміністрації міста Бєлгород, актовий запис № 180, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та його нотаріально засвідченим перекладом на українську мову. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось у зв`язку із повним непорозумінням, що привело до розпаду сім`ї. Згідно положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 СК України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Суд доходить висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано.

Outcome: approved