Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, а також судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 29.08.2009 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Брусилівського районного суду від 29.11.2019 року розірвано. З відповідачем мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею та перебувають на її утриманні. Вказує, що відразу після розірвання шлюбу відповідач допомагав дітям, купував речі, перераховував кошти, спілкувався та інколи бачився з дітьми. Проте з кінця весни 2023 року відповідач перестав цікавитися життям дітей, перестав телефонувати та перераховувати кошти на їх утримання. Таким чином матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, хоча має таку можливість. Зазначає, що коли вони проживала разом то відповідач працював неофіційно у перукарні в м. Буча та отримував заробітну плату у розмірі 40\~000 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. на кожну дитину, який на думку позивача відповідатиме потребам їх спільних дітей щодо належного їх забезпечення. Від представника відповідача адвоката Присяжнюк А.В. надійшов до суду відзив у якому останння заперечила щодо задоволення позовних вимог, просила відомовити у позові. Вказала, що позовна заява містить недоліки, що є підствою для залишення її без руху. В обрунтування заперечень щодо позовних вимог зазначає, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження як її місця проживання, так і місця проживання дітей. Вказала, що відповідачу також відомо про те, що доньки багато часу проводять із бабусею. Твердження позивача щодо відсутнього спілкування відповідача із дітьми з літа 2023 року є припущеннями. 06.12.2023 року [PERSON] перерахував дітям по 1\~000 грн., що спростовує доводи позивача. Зазначає, що відповідач дійсно працював перукарем у м. Буча, однак доходів у розмірі 40\~000 грн не мав. Через війну та бойові дії у місті Буча він втратив роботу(будівля перукарні була зруйована) та досі не може працевлаштуватися. На даний час він не може витрачати на дітей не більше ніж по 2\~000 грн. на кожну. Вважає, що заявлений до стягнення з відповідача розмір аліментів є завищеним, доказів необхідності таких щомісячних витрат позовна заява не містить. Вказує, що позивач також несе матеріальну відповідальність за спільних дітей в рівній мірі з відповідачем. Також заперечує щодо витрат на професійну правничу допомогу. Наданий акт приймання-передачі правової допомоги від 28.11.2023 року не є документом, що підтверджує надання адвокатом саме правничої допомоги і відповідно такі витрати не підлягають розподілу згідно ст. 137 ЦПК України. Представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив у якій вказав, що на підтвердження місця проживання дітей разом із матір`ю надано відповідні витяги органів місцевого самоврядування. Зазначив, що рішенням Брусилівського районного суду у справі №275/997/19 окрім розірвання шлюбу ухвалено залишити дітей на проживання разом із матір`ю, тому заперечення відповідача є надуманими. Надані відповідачем квитанції про перерахування дітям по 1\~000 грн. вже після пред`явлення позову не є достатньою допомогою для дітей. Також вказав, що за результатом проведеної превірки ДПС України у салоні краси «Maestro Beauty Club» в смт. Брусилів встановлено факт здійснення відповідачем [PERSON] господарської діяльності з надання перукарських послуг без державної реєстрації суб`єктом господарювання та у результаті притягнуто до адміністративної відповідальності. Надання перукарських послуг в даному салоні відповідачем також вказують його соц. мережі. Також вказав, що відповідач має у власності транспортний засіб марки «Mazda», який він набув у 2021 році, вартість якого є більшою ніж 10\~000 доларів США. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Заочним рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2019 року у справі №275/997/19, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано. Дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу прізвище дружини не змінювалося. 12 квітня 2022 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] ». Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 29.09.2022 року, від 22.04.2024 року, а також відомостей з будинкової книги слідує, що позивач [PERSON] разом із дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживає за адерсою: [ADDRESS] . Зі змісту листа начальника Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області (ТСЦ МВС 1841) Ю.Опанащука від 04.06.2024 року слідує, що за [PERSON] станом на 03.06.2024 року зареєстровано наступні транспортні засоби: автомобіль марки «Mazda 6», 2014 р.в., перереєстарція здійснена 29.09.2021 року на підставі договору купівлі продажу; ВАЗ 2106, 1977 р.в., свідоцтво на транспортний засіб видано 12.12.2007 року. Згідно відповіді в.о. директора департаменту з оподаткування фізичних осіб ДПС України [PERSON] від 07.06.2024 року слідує, що ГУ ДПС у Житомирській області проведено фактичну перевірку салону краси «Maestro Beauty Club», розташованого за адресою: Житомирська область, смт. Брусилів, вул. Лермонтова, 3-а, за результатами якої встановлено факт здійснення громадянином [PERSON] господарської діяльності з надання перукарських послуг без державної реєстрації суб?єктом господарювання. За результатами фактичної перевірки відносно громадянина [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 164 КУпАП. Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 24 червня 2024 року у справі №275/727/24 [PERSON] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Відповідно до платіжних інструкцій від 06.12.2023 року слідує, що [PERSON] перерахував на рахунки дітей: [PERSON] та [PERSON] грошові кошти у загальні сумі 2\~000 грн. Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, слідує, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно положень ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`ята матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] та неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач на даний час приймає участь в утриманні дітей суду не надано. Переказ відповідачем [PERSON] грошових коштів по 1\~000 грн. на рахунки дітей у грудні 2023 року не свідчить про те, що він, як батько, регулярно надає матеріальну допомогу на їх утримання. Відомостей про узгодження розміру аліментів між сторонами у добровільному порядку суду не надано. Окрім того така одноразова грошова виплата жодним чином не вказує на неспроможність сплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має можливість заробляти кошти та сплачувати аліменти у розмірі необхідному для забезпечення достатнього рівня життя, фізичного та культурного розвитку своїх дітей. При визначені розміру аліментів суд враховує також те, що відповідач має у власності автомобіль марки ВАЗ2106, 1977 р.в., та автомобіль марки Mazda 6, 2014 р.в., при цьому реєстрація останнього автомобіля здійснена 29.09.2021 року, вже після розірвання шлюбу з позивачем, що вказує на наявність доходів достатніх для купівлі та утримання транспортних засобів та факт наявності такого рухомого майна. Відповідачем не надано суду будь-яких відомостей про розмір його доходу станом на час розгляду справи, хоча останній міг надати суду виписки з податкових чи пенсійних органів, або надати інші докази, що вказували б на отримання ним тих чи інших доходів, тому твердження щодо неможливості сплачувати аліменти у більшому ніж мінімальний розмір визначений законом, суд не приймає. При цьому будь-яких доказів щодо неналежного стану здоров`я чи матеріального становища відповідача, наявність утриманців та інших обставин, які б вказували на неможливість останнім сплачувати аліменти у сумі 4\~000 грн. суду надано не було. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача по утримання дітей по 4\~000 грн. щомісячно. Таким чином на відповідача, як на батька, покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання своїх неповнолітніх дітей та не звільняє його від обов`язку забезпечувати дочок не тільки в мінімальному розмірі передбаченому законом, а надати їм рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд враховує, що вказані кошти спрямовані на захист інтересів дітей та направлені на їх гармонійний культурний та духовний розвиток, а також на забезпечення належного матеріального стану, а батьки в рівній мірі несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, при цьому такий розмір аліментів не є надмірним враховуючи загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей. З огляду на вказане вище та майновий стан відповідача, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі по 4\~000 грн. щомісячно, що підлгягають індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Щодо заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. \~Статтею 59 Конституції України\~визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 1-4\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в тому числі щодо правничої допомоги, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді у розмірі 2500 грн. Так, в матеріалах справи зокрема наявний ордер про надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги від 25 листопада 2023 року №70/11/23 укладений з адвокатом Розпутенком Р.А., акт приймання передачі правової допомоги за договором від 28.11.2023 року, у якому зазначено перелік наданих послуг, вартість та кількість витраченого часу. Долучено платіжну інструкцію від 25.11.2023 року про оплату витрат правової допомоги у розмірі 2 500 грн. Тобто позивач скористалася своїм правом на професійну правничу допомогу, понесла витрати на оплату цієї допомоги та має право на її відшкодування. При визначенні розміру стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд враховує характер виконаної адвокатом роботи, зокрема з написання позову, підготовку необхідних документів та кількість поданих процесуальних документів здійснених адвокатом вже у ході розгляду справи. Таким чином з огляду на принципи співмірності та розумності таких судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру та витраченого часу у даній справі, суд вважає вказану позивачем суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн. справедливою, обґрунтованою та такою, що не є завищеною чи неспівмірною з наданим обсягом адвокатських послуг, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 2 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Також відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Враховуючи викладене,\~на підставі\~ст.ст. 181,182,184 СК України,

Outcome: approved