Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

10 січня 2024 року засобами поштового зв`язку позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, про поновлення батьківських прав. Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 26.07.2021 р. позивач позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 03.06.2021 року до його повноліття, тобто до [INFO] . Виконавчий лист про стягнення аліментів на примусове виконання до відділу ДВС [PERSON] не направляв, оскільки аліменти позивачем сплачувались добровільно, своєчасно 12.11.2021 року відповідач повернув позивачу [PERSON] , і з того часу він постійно проживає разом позивачем та знаходиться на його утриманні. Враховуючи, що з 12.11.2021 року позивача з відповідачем син [PERSON] проживає разом позивачем та знаходиться на його утриманні, відповідач не заперечує стосовно відновлення мною в судовому порядку батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, на початку грудня 2023 року відповідач переніс інфаркт. З 22.08.2023 року позивач працюю у Товаристві з обмеженою відповідальністю «РУШ», магазин «Єва», адміністратором торгового залу 3 категорії, що підтверджується довідкою про доходи від 07.12.2023 року. Згідно наданої до позовної заяви характеристики, [PERSON] працює в магазині «Єва» з 22.08.2023 року за високі результати в роботі переведена на адміністратора торгового залу. Як працівник зарекомендувала себе як приємний у спілкуванні з клієнтами та колегами. Старанно виконує свою роботу, не порушує вимог трудової та виробничої дисципліни. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов підтримав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи у своїй заяві до суду просив справу розглянути без їх участі. Суд перевіривши матеріали справи та дослідивши надані та добуті докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Правовідносини між учасниками справи виникли із сімейних відносин: поновлення у виконанні батьківських обов`язків та регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 4, ст. 7, ч. 2 та ч. 4 ст. 155, ч. 1 ст. 169, ст. 171 СК України. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У частинах першій, другій статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 зазначеної вище Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. За змістом ч. 3 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливим. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав,поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171 СК України). Згідно із частинами першою, четвертою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 466/5767/18 (провадження № 61-20485св19) вказано, що «на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 484/920/18 (провадження № 61-6992св20) вказано, що «сім`я вважається природним середовищем для розвитку дитини; виховання в сім`ї відповідає найкращим інтересам дитини і тільки коли виявиться, що сім`я є особливо непридатною або неблагонадійною, зв`язки з нею можуть бути перервані. Розлучення дітей з батьками всупереч їх волі можливо тільки за умови, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. При розгляді позовів батьків про передачу їм дитини іншими особами, від яких вони мають право вимагати її повернення, суд бере до уваги зокрема можливість батьків забезпечити належне виховання дитини, характер їхніх взаємовідносин з нею, прихильність дитини до осіб, у яких вона перебуває, й інші конкретні обставини справи. При цьому суд враховує, хто з зацікавлених осіб виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожної з осіб, особисті якості сторін, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані однієї з осіб сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. У будь-якому випадку суд повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам малолітньої дитини. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції). Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Отже, тлумачення частини четвертої статті 169 СК України свідчить, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Тому суд має суд має перевірити, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Такі обставини потрібно встановлювати через призму якнайкращих інтересів дитини та пріоритету збереження сімейних зв`язків, які можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, зокрема у разі, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, [INFO] у м. Краматорську Донецької області народився [PERSON] , про що 06 грудня 2011 року було внесено відповідний запис № 1724, батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 28.02.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 26 липня 2021 року позбавлено [PERSON] , [INFO] , громадянку України, РНОКПП [NUMBER] батьківських прав щодо її малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована в [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який проживає в [ADDRESS] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 03.06.2021 року до його повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована в [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який проживає в [ADDRESS] судовий збір в розмірі 908 грн. Виконавчий лист про стягнення аліментів на примусове виконання до відділу ДВС [PERSON] не направляв, оскільки аліменти позивачем сплачувались добровільно, своєчасно 12.11.2021 року відповідач повернув позивачу [PERSON] , і з того часу він постійно проживає разом позивачем та знаходиться на його утриманні. Враховуючи, що з 12.11.2021 року позивача з відповідачем син [PERSON] проживає разом позивачем та знаходиться на його утриманні, відповідач не заперечує стосовно відновлення мною в судовому порядку батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, на початку грудня 2023 року відповідач переніс інфаркт. З 22.08.2023 року позивач працюю у Товаристві з обмеженою відповідальністю «РУШ», магазин «Єва», адміністратором торгового залу 3 категорії, що підтверджується довідкою про доходи від 07.12.2023 року. Згідно наданої до позовної заяви характеристики, [PERSON] працює в магазині «Єва» з 22.08.2023 року за високі результати в роботі переведена на адміністратора торгового залу. Як працівник зарекомендувала себе як приємний у спілкуванні з клієнтами та колегами. Старанно виконує свою роботу, не порушує вимог трудової та виробничої дисципліни. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради від 26.06.2024 р. визнано доцільним поновлення [PERSON] у батьківських правах відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Також судом встановлено, в листопаді 2021 року, [PERSON] (син позивача) повернувся до її родини і вони стали проживати разом за адресою: [ADDRESS] ; позивач займається вихованням, навчанням та утриманням сина; спільно проводять дозвілля; створила належні умови для проживання та дистанційного навчання сина Спеціалістами служби у справах дітей Краматорської міської ради були обстежені умови проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В результаті відвідування було встановлено, що малолітній, [PERSON] , забезпечений всім необхідним для життя та навчання, стосунки між матір?ю та сином дружні, доброзичливі, присутня взаємоповага. Під час бесіди малолітній [PERSON] , [INFO] , пояснив, що він бажає проживати разом зі своєю матір?ю, [PERSON] , та не заперечує поти поновлення її в батьківських правах. Позивач [PERSON] з 22.08.2023 року працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «РУШ», магазин «Єва», адміністратором торгового залу 3 категорії, що підтверджується довідкою про доходи від 07.12.2023 року. Дохід на місяць складає 14000 гривень. Згідно наданої до позовної заяви характеристики, [PERSON] працює в магазині «Єва» з 22.08.2023 року за високі результати в роботі переведена на адміністратора торгового залу. Як працівник зарекомендувала себе як приємний у спілкуванні з клієнтами та колегами. Старанно виконує свою роботу, не порушує вимог трудової та виробничої дисципліни. Таким чином, враховуючи, що позивач виконує на теперішній час свій обов`язок по утриманню дитини, з часу позбавлення батьківських прав позивач зробила висновки відносно власних вчинків, які призвели до позбавлення її батьківських прав, змінила ставлення до батьківських обов`язків, зокрема приймає участь у вихованні дитини, її утриманні, виявила готовність до цього, а також враховуючи, що дитина висловила думку, що хоче проживати разом із матір`ю та бажає поновлення її батьківських правах відносно неї, тобто позивачем доведена зміна поведінки її, як особи, позбавленої батьківських прав, для суду наявні підстави для задоволення позову повністю.

Outcome: approved