Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

У червні\~2024\~року заявниця, через свого представника адвоката Євгеньєвої Л.Д., звернулась до суду із заявою в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та заінтересованою особою [PERSON] . В обґрунтування вимог вказала, що подружні відносини між нею та [PERSON] фактично припинені, сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 18 вересня 2019 року вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №191/473/19 заінтересовану особу засуджено за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України до шести з половиною років позбавлення волі та з 17.02.2020 року [PERSON] відбуває покарання та наразі знаходиться в Державній установі "Дніпровська виправна колонія (№89)". Протягом останніх чотирьох років офіційно зареєстрований шлюб між заявником та заінтересованою особою має формальний характер, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. У зв`язку з вищевикладеним заявниця звернулася до суду з даною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2024 року відкрито провадження в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання, призначене на 23.11.2023, заявниця не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа будь-яких пояснень або заперечень щодо заявлених вимог не надав, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, приходить до наступного. За змістом частини третьої статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що шлюб між заявницею [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] зареєстрований 13.02.2016 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №52, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1657. Згідно довідки №05-06-24/А-06 від 12.06.2024 [PERSON] відбуває покарання в державній установі "Дніпровська виправна колонія (№89)" з 17.02.2020 по теперішній час, кінець строку відбування покарання 11.07.2025. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини третьої статті 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За правилами частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що заінтересована особа [PERSON] засуджений до позбавлення волі і станом на теперішній час відбуває покарання у виправній колонії, а тому шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, фактичні шлюбні відносини притаманні подружжю припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам заявника, яка не бажає примирення з чоловіком та не бажає збереження цього шлюбу. За встановлених фактичних обставин, суд приходить до висновку, що шлюб зберегти неможливо, шлюб існує лише формально та підлягає розірванню. Згідно частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved