Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

19.06.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 30.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №13. В обґрунтування позову зазначено, що він з 30.01.2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Поступово стосунки почали погіршуватись та у сімейному житті почали виникати непорозуміння через різні погляди на життя, різні характери, що призвело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Між ними не має спору щодо поділу майна та участі у вихованні дітей, а також з приводу визначення місця їх проживання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.06.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про час і місце судового розгляду. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подав письмову заяву, в якій наполягав на задоволенні позову та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, додані до неї, судом встановлено, що: 30.01.2009 року між позивачем та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №13 від 30.01.2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.01.2009 року (а.с. 16). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №33 від 20.02.2009 року, (а. с. 14). - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №275 від 12.08.2011 року, (а. с. 12). Як вбачається з позовної заяви, сторони тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримуються, в зв`язку з чим позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим, а відповідач не надала жодних доказів на спростування вказаних відомостей та визнала обставини, викладені в позові. Дослідивши вище вказані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність та взаємний зв`язок, суд зазначає наступне: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 24 Сімейного кодексу України, крім іншого, визначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ч.2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до положень статті 110 цього Кодексу. За змістом статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Досліджуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що подружні відносини між сторонами фактично припинені, примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило, в зв`язку з чим слід залишити сторонам прізвище без змін. Відповідач [PERSON] визнала позов до початку розгляду справи по суті, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судового збору з відповідача, в зв`язку з чим,

Outcome: approved