Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким визнати позивача [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Первомайський, Харківської області (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 154 від 08.07.2011); зобов`язати Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Первомайський, Харківської області (свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Первомайський Первомайського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 154 від 08.07.2011), зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження, при цьому змінивши по-батькові дитини [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з грудня 2010 року по червень 2011 року перебував у фактичних шлюбних відносинах, а саме мав близькі стосунки і проживав разом однією сім`єю з [PERSON] . Ще до народження дитини між ними виникли розбіжності щодо спільного проживання і на цьому ґрунті вони з відповідачкою розійшлися. [INFO] [PERSON] народила дитину, [PERSON] . Позивач зазначив, що не заперечував свого батьківства щодо народженого [PERSON] хлопчика, і був готовий визнати його сумісною дитиною, подавши до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію його, як батька. Однак, відповідач відмовилась визнавати його батьком, а оскільки сімейний союз між ними не був зареєстрований в державному органі реєстрації актів цивільного стану, запис про батька було вчинено у відповідності до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою відповідачки, яка ці дії здійснила без відома позивача. У зв`язку з вищевикладеним, дана обставина й стала підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд ухвалити рішення, яким визнати його, батьком [PERSON] , [INFO] ; внести відповідні зміни до актового запису № 154, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Первомайський Первомайського управління юстиції Харківської області, про народження [PERSON] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила суд їх задовільнити, підтвердила викладені в позові обставини. Пояснила суду, що розуміє наслідки визнання позову. Зазначила, що дійсно перебувала в близьких стосунках з позивачем в якого народився син [PERSON] . На той час у неї була велика образа на позивача, тому вона зареєструвала сина навіть за іншим по-батькові. Пояснила, що позивач наразі спілкується з її сином як рідним, проводять разом час. Вони разом проживають у місті Кременчук. Не заперечує щоб позивач [PERSON] був записаний батьком її сина. Представник третьої особи Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений. Відповідно до ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За такого, суд приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення у справі за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьки дитини на час народження сина шлюб не зареєстрували, відомості про батька дитини в актовий запис про народження були внесені відповідно до ст.135 СК України - зі слів матері, що підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Позивач з відповідачем звернулися до органів реєстрації актів цивільного стану з заявами про внесення зміни у свідоцтві про народження дитини, однак їм повідомили, що тільки по рішенню суду. Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України. Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно ст. 128 ч. 3 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до вимог п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з вимогами п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини, передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: "щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved