Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

22 квітня 2024 року КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області через засоби поштового зв`язку з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову вказано, що за згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідач починаючи з 01.12.2012 по 01.04.2024 має заборгованість за теплову енергію в розмірі 42498,02 грн. Боржнику було надіслано попередження про наявність заборгованості з вимогою сплатити, однак відповідач не відреагував на дану претензію та не сплатив заборгованість. У зв`язку з цим представник позивача просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 42498,02 грн. за централізоване опалення на свою користь, суму, на яку збільшилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів в сумі 10026,46 грн., три відсотки річних у розмірі\~ 3065,17 грн., та судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 3028, 00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від\~ 03 травня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 31 травня 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено судове засідання на 25 червня 2024 року. Судове засідання, призначене на 25 червня 2024 року, відкладено на\~ 11 липня\~ 2024 року. 26.06.2024 представник позивача [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи без участі їх представника, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. 11 липня 2024 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з відзивом, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що квартира за адресою [ADDRESS] належить двом власникам в рівних частках, а саме йому та [PERSON] , з яким він не підтримує родинних зв`язків та не знає його місце проживання. Вказав, що він має тяжке захворювання, а тому не має доходів.\~ [PERSON] не здійснює оплату комунальних послуг відповідно до своєї частки. Судове засідання, призначене на 11 липня 2024 року було відкладено на 29 липня 2024 року для надання можливості позивачу подати відповідь на відзив. 17 липня 2024 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з письмовими поясненнями та клопотанням про залучення співвідповідача.\~ Пояснила, що КП БМР «Білоцерківтепломережа» не було відомо про існування Свідоцтва про право власності № [NUMBER] , згідно якого квартира належить на праві спільної часткової власності по 1\\2 відповідачу [PERSON] та [PERSON] . Тому просила залучити до участі в справі співвідповідача [PERSON] . Стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 21249,01 грн за період з 01.12.2012 по 01.04.2024 за послуги постачання теплової енергії, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 5013,23 грн та три відсотки\~ річних за період з 01.12.2012 по 01.02.2022 та стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 21249,01 грн за період з 01.12.2012 по 01.04.2024 за послуги постачання теплової енергії, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 5013,23 грн та три відсотки\~ річних за період з 01.12.2012\~ по 01.02.2022. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2024 року клопотання представника позивача [PERSON] про залучення співвідповідача задоволено. Залучено в якості співвідповідача [PERSON] , жителя [ADDRESS] . Відкладено розгляд справи на 27 серпня 2024 року. В судове засідання 27 серпня 2024 року\~ відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився,\~ в зв`язку з чим засідання було відкладено на 23 вересня 2024 року. В судовому засіданні представник позивача змінені позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням її уточнення. Заперечила проти застосування строків позовної давності, вказавши на те, що під час дії карантину та воєнного стану, сплив строків позовної давності зупиняється до закінчення часу дії останніх. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив суду про невідповідність позовної заяви вимогам законодавства вказавши на необхідність застосування строків позовної давності та стягнення боргу за останніх три роки. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 29.04.2015 між КП БМР «Білоцерківтепломережа» та [PERSON] було\~ укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за умовами якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с.20). Відповідно до розрахункового листа абонента [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] \~ наявна заборгованість за надані комунальні послуги за період з 01.12.2012 по 01.04.2024 року в розмірі 42498,02 грн. Крім того, позивачем за вказаним рахунком за період з 01.12.2012 по 01.02.2022 нараховано 3 відсотки річних у розмірі 3065,17 грн. та інфляційні нарахування за спожиті послуги теплопостачання у розмірі 10026,46 грн. (а. с. 5-11). Згідно Свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 03 травня 2012 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1\\2 частка) та [PERSON] (1\\2 частка) (а.с. 36). 01.04.2024 на адресу відповідачів було направлено претензію з вимогою\~ добровільному порядку провести оплату вказаної заборгованості (а. с. 16). Закон України «Про житлово-комунальні послуги»\~ від 09 листопада 2017 року за № 2189-VIII регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.6 вказаного Закону - учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: в тому числі послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п.3 ч.2 ст.6 Закону). Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. в свою чергу п. 5 частини 2 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст.67,68 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) квартири зобов`язаний щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила). Згідно з пунктами 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пунктів 20, 21 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Однак власники квартири у порушення умов договору та вимог чинного законодавства несвоєчасно і не в повному обсязі здійснювали оплату за надані позивачем та спожиті відповідачами житлово-комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.04.2024 року виникла прострочена заборгованість перед позивачем у сумі 42498,02 грн., що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 256 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) визначено поняття позовної давності, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, згідно з вимогами статті 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Статтею 267 ЦК України визначено наслідки спливу позовної давності, згідно з якими особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Так відповідач [PERSON] заявив клопотання про застосування строків позовної давності, вказуючи на те, що ним було здійснено останній платіж ще в жовтні 2014 року. Представник позивача [PERSON] .М заперечуючи проти застосування строків позовної давності, вказала, що на період запровадження карантину та введення воєнного стану строки позовної давності\~ зупиняються. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.\~\~\~ Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2дії такого карантину». Однак,\~ Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено, в тому числі і на момент звернення позивача до суду з позовом та на момент розгляду справи. Згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, за таких обставин на період запровадження карантину з 30 березня 2020 року (дата внесення змін до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) до 30 червня 2023 та\~ до завершення воєнного стану в Україні, який триває дотепер строки позовної давності зупиняються. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги до відповідача [PERSON] в частині стягнення заборгованості в межах строку позовної давності до введення карантинних обмежень та до 01.04.2024, оскільки з 30 березня 2020 року строк позовної давності зупинився. Отже, з відповідача [PERSON] стягненню підлягає 1\\2 заборгованості за період з 01.04.2017 року по 01.04.2024 року, що становить\~ 19070,75 грн (з розрахунку 1\\2 заборгованості станом на 01.04.2024 ( 24498,02 / 2 = 21249,01 грн ) 1\\2 заборгованості станом на 30.03.2017 ( 4356,53 /2 =2178,26 грн) Відповідач [PERSON] не заявив до суду клопотання про застосування строків позовної давності, отже, з нього підлягає стягненню 1\\2 розмір заборгованості за період з 01.12.2012 по 01.04.2024 в розмірі 21249,01 грн. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, що також зазначено у правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем (а. с. 5-11), дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за період з 01.12.2012 по 01.02.2022 становить 10026,46 грн., а 3% річних 3065,17 грн. Судом проведено розрахунок розмір інфляційних втрат відносно боргу відповідача [PERSON] за період з 01.04.2017 по 01.02.2022 становить 4043,66 грн, а 3% річних 1272,42 грн. Сума боргу за відповідача [PERSON] за період з 01.04.2017 по 01.02.2022 становить 8761,25 грн,\~ що розрахована за формулою (1\\2 від загальної суми боргу станом на 01.02.2022 (21879,06) 2178,26 грн (заборгованість [PERSON] до 01.04.2017). Розмір інфляційних втрат за період з 01.04.2017 по 01.02.2022 відносно боргу відповідача [PERSON] розраховано за наступною формулою:\~ 8 761,25 (сума боргу) x 1.46153893 (сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 8 761,25 = 4 043,66 грн. Також судом проведено розрахунок 3% річних нарахованих на заборгованість відповідача [PERSON] за період з 01.04.2017 по 01.02.2022, що становить 1 272,42 грн, з розрахунку 8761,25 грн. х 3% х 1768 : 365, де 365 кількість днів на рік, 1768 кількість днів прострочення виконання. Отже, з відповідача [PERSON] стягненню підлягає інфляційні нарахування в розмірі 4043,66 грн та 3 % річних 1272,42 грн за період з 01.04.2017 по 01.02.2022. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] шосе належить відповідачам на праві спільної часткової власності (по 1\\2 частині у праві спільної часткової власності), суд вважає за\~ доцільне стягнути борг відповідно до розміру частки в праві власності відповідачів на квартиру.\~ За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість\~ в розмірі 19070,75 грн за період з 01.04.2017 по 01.04.2024\~ сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 4043,66 грн та три відсотки\~ річних в розмірі 1272,42 грн за період з 01.04.2017 по 01.02.2022, що становить 43,87% розміру позовних вимог\~ та\~ судовий збір в розмірі 1328,38 грн. З відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість\~ в розмірі в розмірі 21249,01 грн за період з 01.12.2012 по 01.04.2024, сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 5013,23 грн та три відсотки\~ річних за період з 01.12.2012 по 01.02.2022 в сумі 1532,59 грн, а також судовий збір в розмірі 1514,00 грн

Outcome: partial