Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 12.07.2023 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме матеріальної шкоди розмір 214\~133 грн. та моральної шкоди у розмірі 214\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.05.2023 року приблизно о 23:15 год., за адресою: м. Одеса вул. Генуезька 5-Гагарінське Плато 5, водій [PERSON] [INFO] , керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ.» р.н.з. [NUMBER] , в порушенні вимог 12.1; 13.1 ПДР України не вибрала безпечної швидкості та безпечної дистанції, скоїла зіткнення передньою частиною керованого нею автомобіля «Maserati-Ghibli», д.н.з. [NUMBER] ,, під керуванням [PERSON] Внаслідок даної ДТП транспортним засобам спричинено технічні пошкодження. 21.06.2023 Приморський районний суд міста Одеси виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення № 522/11902/23 за ст. 124 КУПАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД N? 026563, відповідно до якої [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Відповідно з інформацією з офіційного інтернет-сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України, на час настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме 20.05.2023 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» р.н.з. [NUMBER] , не застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За таких обставин відповідальним за завдання шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є особа яка керувала транспортним засобом. У зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду з даним позов. Матеріали позову суддя отримала 13.07.2023 року. Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 145721 від 13.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 16.01.1995 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 20.07.2023 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 11.09.2023 року. Ухвалою суду\~від 29.08.2023\~року накладено\~ арешт на\~ майно - транспортний засіб «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , [INFO] , до розгляду справи по суті. У підготовчому\~засіданні 11.09.2023\~року був присутній представник [PERSON] -адвокат Баранівський В.О. [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, представник відповідачки адвокат Луб В.В. на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив розгляд справи відкласти, у зв`язку з тим, що приймає участь у слідчих діях в якості захисника. Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідачки, розгляд справи відкладено на 20.09.2023 року. У підготовче\~ засідання призначене\~ на 20.09.2023\~ року [PERSON] \~ не з`явилася, представник відповідачки - адвокат Луб В.В. на електронну адресу надала клопотання, в якому просила зупинити провадження у справі, зазначивши що 21.06.2023 року Приморським районним судом м. Одеси винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 522/11902/23 за ст. 124 КУпАП, відповідного якої [PERSON] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу. 03.08.2023 року відповідачкою було подано апеляційну скаргу на вищевказану постанову Приморського районного суду м.Одеси. Постановою Одеського апеляційного суду від 16.08.2023 року по справі № 522/11902/23 призначено розгляд апеляційної скарги на 06.10.2023 року. У зв`язку з цими обставинами просила зупинити провадження у справі № 522/13795/23 до вирішення справи № 522/11902/23 та набрання рішенням законної сили. Також надала заяву про відкладення розгляду справи. Ухвалою суду від 20.09.2023 року зупинено провадження\~у цивільній справі № 522/13795/22 за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,\~до набрання законної сили судового рішення по адміністративній справі № 522/11902/20 відносно [PERSON] \~щодо притягнення\~її до адміністративної\~відповідальності за ст. 124 КУпАП. 13.10.2023 року представник [PERSON] адвокат Баранівський В.О. на електронну адресу суду надав клопотання, в якому просив поновити провадження у даній справі та призначити її до розгляду, зазначивши, що постановою Одеського апеляційного суду від 06.10.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2023 року (справа №522/11902/23 с. [PERSON] ) залишено без змін. 25.10.2023\~року представник\~ [PERSON] \~ адвокат\~Баранівський В.О.\~на електронну адресу суду\~надав клопотання,\~в якому\~просив поновити провадження у справі № 522/13795/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, призначити її до розгляду, та надав копію постановою Одеського апеляційного суду від 06.10.2023 року. Ухвалою суду від 06.11.2023 року по справі поновлено провадження та призначено підготовче засідання на 11.12.2023 року. 11.12.2023 року представник [PERSON] - адвокат Луб В.В. на електронну адресу суду надав письмові пояснення, в яких просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. У підготовчому засіданні 11.12.2023 року був присутній представник [PERSON] - адвокат Луб\~В.В., який заявив клопотання про призначення судової автотранспортної експертизи, проведення якої просив доручити\~ОНДІСЕ,\~оскільки\~не погоджується\~з вартістю\~частин та наданою позивачем експертизою у позовній заяві. Також просила прийняти письмові пояснення по суті справи. Суд роз`яснив, що ця заява не приймається до уваги, оскільки подана не через систему «Електронний суд». Представник [PERSON] адвокат Баранівський В.О. заперечував проти експертизи в інший заклад, зазначивши, що транспортному засобу більше 7 років та те, що їх висновок зроблений об`єктивно, а тому призначення експертизи є недоцільними. Наразі транспорт проходить процес відновлення. По справі оголошено перерву до 12.12.2023 року для подання представником відповідачки заяви через систему Електронний суд. 12.12.2023 року представник [PERSON] адвокат Луб В.В. через систему «Електронний суд» надав відзив, в якому просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. В обґрунтування відзиву зазначено, що позивачем не доведений розмір моральної шкоди у розмірі 214\~000 грн. Крім того вважає наданий позивачем висновок щодо вартості відновлювального ремонту позивача несправедливим та таким, що викликає сумніви у частині визначення розмір самого збитку, оскільки згідно доданих фотографій транспортний засіб позивача має мінімальні пошкодження. (а.с. 140-146) Також, 12.12.2023 року представником відповідачки було надано клопотання про призначення автотранспортної експертизи. Ухвалою суду від 12.12.2023 року призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження у справі було зупинено на час проведення зазначеної експертизи. До суду 20.03.2024 року з Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшли матеріали цивільної справи №522/13795/23 разом з Висновком експерта №24-222 комісійної транспортно-товарознавчої експертизи від 07.03.2024 року. З 18.03.2024 року по 22.03.2024 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці. Матеріали справи суддя отримала 25.03.2024 року. Ухвалою суду від 29.03.2024 року по справі поновлено провадження та призначено підготовче засідання на 29.04.2024 року. У підготовче засідання призначене на 29.04.2024 року сторони не з`явилися, представник [PERSON] адвокат Баранівський В.О. на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення. Розгляд справи відкладено на 20.05.2024 року. У підготовчому засіданні 20.05.2024 року був присутній представник [PERSON] адвокат Баранівський В.О., позов підтримала, вважав за можливе закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті. У підготовчому засіданні представник [PERSON] адвокат Луб В.В. позов не визнав в повному обсязі, вважав за можливе закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті. Ухвалою суду від 20.05.2024 року по справі закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті на 03.07.2024 року. У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси розгляд справи, призначений на 03.07.2024 року, відкладено на 19.09.2024 року. У судове\~засідання 19.09.2024\~року з`явився представник [PERSON] адвокат Баранівський В.О., позов підтримав у повному обсязі, зазначив, що матеріальна шкода у розмірі 212\~699 грн. підтверджена двома висновками, які знаходяться в матеріалах справи. Крім того позивач несе моральну школу, яку оцінено у 214\~000 грн. Представник [PERSON] адвокат Луб В.В. у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки судне повідомив. Враховуючи викладене суд вирішив проводити розгляд справи згідно ч. 3 ст. 223 ЦПК України за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що постановою Приморського районного суду м. Одеси № 522/11902/23 від 21.06.2023 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Порушення полягало у тому, що 20.05.2023 року о 23:15 у м. Одесі по вул. Гагарінське плато, 5А водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , не вибирала безпечної дистанції та швидкості руху, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Maserati-Ghibli», д.н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 026563, від 20.05.2022 року [PERSON] керувала належним їй транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та посвідчення водія [NUMBER] (а.с. 8) Постановою Одеського апеляційного суд від 06.10.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2023 залишено без змін. Постанова Приморського районного суду м. Одеси № 522/11902/23 від 21.06.2023 року набрала законної сили 06.10.2023 року. У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Отже наявність вини у діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. Відповідно до інформації МТСБУ на скоєння ДТП автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 46). Внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , був пошкоджений автомобіль «Maserati-Ghibli», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого17.06.2020 року. (а.с. 45) Відповідно до Висновку експертного дослідження від 13.06.2023 року № ЕД-19/116-23/9034-АВ щодо вартості матеріального збитку транспортного засобу «Maserati-Ghibli», д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику у результаті пошкодження транспортного засобу «Maserati-Ghibli», д.н.з. [NUMBER] , складає 212\~699,05 грн. Висновок складено судовим експертом Кеосак І.П., який має вищу освіту і кваліфікацію судового експерта з правом проведення транспортно-товарознавчої експертизи за експертною спеціалізацією 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого транспортного засобу» (свідоцтво № 3191 видане ЕКК МВС України 26.02.1999, кваліфікацію судового експерта підтверджено рішенням ЕКК МВС № 1995 від 28.08.2019),стаж експертної роботи- з 1997. (а.с. 16-41) За клопотанням представника відповідачки ухвалою суду від 12.12.2023 року по справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні питання: - який матеріальний збиток завданий власникові автомобіля «Маserati-Ghilbi» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП 20.05.2023 року?; - який розмір втрати товарної вартості автомобіля «Маserati-Ghilbi» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП?. Проведення експертизи було доручено експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. (а.с. 154-156) Відповідно до Висновку експерта від 07.03.2024 року № 24-222 комісійної транспортно-товарознавчої експертизи щодо вартості матеріального збитку транспортного засобу ««Maserati-Ghibli», д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику у результаті пошкодження транспортного засобу «Maserati-Ghibli», д.н.з. [NUMBER] , складає 212 699,05 грн. (а.с. 170-173) За приписами ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч. 2 ст. 1187 ЦК України) При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Щодо доводів представника відповідачки про те, що висновок № ЕД-19/116-23/9034-АВ від 13.06.2023 року , не є належним доказом розміру заподіяної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим. Як зазначено у п. 1.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Згідно з п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092, вказана Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ. Відповідно до п. 1.3 Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Згідно з п. 4.3 Методики, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. Виходячи з викладеного, висновок експерта складається у разі проведення судової авто товарознавчої експертизи, а звіт оцінювача - за результатами проведення оцінки КТЗ, при цьому, як висновок експерта, так і звіт оцінювача складаються на єдиних засадах, визначених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092. Ураховуючи викладене, Висновку експертного дослідження від 13.06.2023 року № ЕД-19/116-23/9034-АВ щодо вартості матеріального збитку транспортного засобу «Maserati-Ghibli», д.н.з. [NUMBER] є належним доказом розміру заподіяної матеріальної шкоди. Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, встановлено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Наданий позивачем звіт відповідає вказаним вимогам закону та підзаконних нормативно-правових актів. Будь-яких належних та допустимих доказів на його спростування відповідачем не надано. При цьому, суд зауважує, що за клопотанням представника відповідачки ухвалою суду від 12.12.2023 року по справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу. Відповідно до Висновку експерта від 07.03.2024 року № 24-222 комісійної транспортно-товарознавчої експертизи щодо вартості матеріального збитку транспортного засобу «Maserati-Ghibli», д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику у результаті пошкодження транспортного засобу «Maserati-Ghibli», д.н.з. [NUMBER] , складає 212 699,05 грн. (а.с. 170-173) Суд зауважує, що вартість відновлюваного ремонту у наданому позивачем висновку та у висновку, наданому суду на підставі ухвали про призначення автотоварознавчої експертизи, є однаковою-\~212\~699,05 грн. Таким чином сума шкоди доведена належним чином. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін та\~диспозитивності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що в постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2023 року по справі № 522/11902/23, залишеної без змін поставною Одеського апеляційного суду від 06.10.2023 року, було встановлено, що ДТП відбулось з вини відповідачки [PERSON] , яка на правовій підставі керувала транспортним засобом, та між її діями та наслідками, що настали, є безпосередній причинний зв`язок, то сума відшкодування має бути стягнута саме з неї в розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди, визначеної висновками авто-товарознавчого експертного дослідження в розмірі 212 699 грн. Таким чином суд стягує з відповідачки матеріальну шкоду у загальному розмірі 214\~133 грн., яка складається з вартості відновлювальних робіт пошкодженого транспортного засобу 212\~699 грн., а також витрат пов`язаних з експертними послугами- 1\~434 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 214 000 грн., суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - Постанова Пленуму), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 цієї Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У даній справі встановлено протиправність поведінки відповідачки, що спричинило пошкодження майна позивача, що, відповідно до положень ст. 23 ЦК України, є підставою для відшкодування моральної шкоди. В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу були спричинені моральні страждання, які полягали у моральних стражданням с приводу пошкодження належного майна, а також душевних страждань перенесених під час ДТП, однак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 214 000 грн. оцінені ним суб`єктивно і є завищеними, у зв`язку з чим вважає за необхідним задовольнити їх частково на суму 20 000 грн., виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином позов підлягає задоволенню частково. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 2\~342,25 грн. У зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. на лікарняному з 24.09.2024 року по 27.09.2024 року, датою складання повного тексту рішення суду є 30.09.2024 року.

Outcome: partial