Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів, в якому після уточнення просить: стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2020 року по 31 липня 2023 року у розмірі 31 874,73 грн., та за період часу з 01 січня 2021 року по 31 липня 2023 року інфляційні витрати за прострочення сплати аліментів в розмірі 16 717,29 грн., та три відсотки річних в розмірі 2 889,85 грн., що разом становить 19 607,13 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 18 листопада 2017 року у Харківському міському відділі державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківської області вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вона змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Оскільки відповідач перестав допомагати утримувати дитину, позивачка змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, з індексацією суми, починаючи з 25 жовтня 2019 року до досягнення ним повноліття. Примусовим виконанням вказаного рішення та стягненням аліментів займається Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Однак, починаючи з жовтня 2019 року, тобто з часу, коли [PERSON] повинен був почати платити аліменти, і до липня 2023 відповідач аліменти сплачував не у повному обсязі, періодично ухилявся від сплати аліментів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 31 липня 2023 року складає 37 324,73 грн. Однак, ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 23 квітня 2024 року визнано дії заступника начальника Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо проведення розрахунку заборгованості за аліментами в частині неврахування здійснених відповідачем платежів за листопад, грудень 2019 року в сумі 5 450 грн. неправомірними та його зобов`язано здійснити перерахунок заборгованості за аліментами з урахуванням сплати відповідачем у листопаді, грудні 2019 року грошових коштів як аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , у розмірі 5 450 грн. З урахуванням вказаної ухвали суду заборгованість відповідача з лютого 2020 року по 31 липня 2023 року складає 31 874, 73 грн. Неодноразові звернення платити аліменти у повному обсязі та ліквідувати заборгованість відповідач ігнорує, у зв`язку з чим її матеріальне становище значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї, тому, враховуючи ці обставини, змушена звертатись до суду про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів. Таким чином, розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини за період з березня 2020 року по 31 липня 2023 року складає: сума пені за березень 2020 року: нарахована сума аліментів 500,00 грн х 1% (пені) х 1217 день = 6 085 грн; сума пені за квітень 2020 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 1187 день = 17 805 грн; сума пені за травень 2020 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 1156 день = 17 340 грн; сума пені за листопад 2020 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 973 день = 14 595 грн; сума пені за січень 2021 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 911 день = 13 665 грн; сума пені за квітень 2021 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 822 день = 12 330 грн; пеня за травень 2021 року, за червень 2021 року - не нараховується; сума пені за липень 2021 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 730 день = 10 950 грн; сума пені за вересень 2021 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 669 день = 10 035 грн; сума пені за лютий 2022 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 518 день = 7 770 грн; сума пені за березень 2022 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 487 день = 7 305 грн; сума пені за квітень 2022 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 457 день = 6 855 грн; сума пені за травень 2022 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 426 день = 6 390 грн; сума пені за червень 2022 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 396 день = 5 940 грн; сума пені за липень 2022 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 365 день = 5 475 грн; сума пені за серпень 2022 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 334 день = 5 010 грн; сума пені за вересень 2022 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 304 день = 4 560 грн; сума пені за жовтень 2022 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 273 день = 4 095 грн; сума пені за листопад 2022 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 243 день = 3 645 грн; сума пені за грудень 2022 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 212 день = 3 180 грн; сума пені за січень 2023 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 181 день = 2 715 грн; сума пені за березень 2023 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 122 день = 1 830 грн; сума пені за червень 2023 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 31 день = 465 грн; сума пені за липень 2023 року: нарахована сума аліментів 1500,00 грн х 1% (пені) х 1 день = 15 грн. Отже, загальна сума пені значно перевищує суму заборгованості, яка становить 31 874, 73 коп. Відповідач матеріально забезпечений, має у власності легковий автомобіль, житловий будинок. Таким чином, відповідач знав про судове рішення щодо стягнення аліментів, тому заборгованість із аліментів виникла з його вини, як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому позивачка має право на стягнення неустойки (пені). Оскільки в заборгованість по аліментах становить 31 874,73 грн. станом на 31 липня 2023 року, тому з відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення у сплаті аліментів саме в сумі 31 874,73 грн. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вказані норми закону, позивачка заявляє вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення сплати аліментів за період часу з 01 січня 2021 року по 31 липня 2023 року , яка становить 16 717,28 грн. та 3% річних у сумі 2 889,85 грн. Таким чином, станом на 31 липня 2023 року загальна сума вимог дорівнює 51 481,86 грн. та складається з: неустойки (пені): 31 874,73 грн., інфляційних втрат: 16 717,28 грн. та суми нарахованих процентів (3% річних): 2 889,85 грн. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 13 грудня 2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів прийнято до розгляду, відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 01 квітня 2024 року задоволено клопотання представника [PERSON] - адвоката Браславської О.А. про витребування доказів , витребувано з Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції завірену належним чином копію матеріалів виконавчого провадження № [NUMBER]. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 18 червня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Векленко В.І. в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи у їх з позивачем відсутність, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Браславська О.А. в судове засідання не з`явились, згідно раніше наданих до суду заяв просили розглядати справу у їх відсутність, проти позову заперечували. Від представника відповідача - адвоката Браславської О.А. до суду надійшов відзив, відповідно до змісту якого за вказаний період нарахована сума аліментів в розмірі становить 67 500 грн. [PERSON] сплатив аліменти в розмірі 57 900 грн., тобто заборгованість становить 9 600 грн. Позивачці достовірно відомо про здійснені [PERSON] платежі по сплаті аліментів , але вона ці відомості ані державному виконавцю, ані суду не повідомила. Таким чином розрахунки неустойки (пені) , інфляційних витрат та 3% річних які зазначені в позовній заяві позивачки є безпідставними, оскільки невірно нараховані на значно завищену суму боргу, яка не відповідає фактичному розміру заборгованості. Просила відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог. Від відповідача [PERSON] також до суду надійшли додаткові пояснення, відповідно до змісту яких, за вказаний період він не сплачував вчасно аліменти , оскільки 24 лютого 2022 року розпочалась широкомасштабна агресія РФ проти України внаслідок чого він втратив роботу, не мав засобів для існування. Його теперішня дружина також не мала доходів, оскільки перебувала у відпустці по догляду за дитиною. Його батьки проживали в с. Тернова, вони втратили свій будинок і господарство, тому також не мали можливості допомагати йому матеріально. На цей час він не має ніяких доходів, тому його родина знаходиться у вкрай скрутному матеріальному становищі. Аліменти він не сплачував не тому, що не бажав цього робити, а тому, що не мав такої можливості. Майно, яке зазначає позивачка, було придбано ним до початку широкомасштабної агресії РФ проти України, і воно є спільною сумісною власністю подружжя. Просив, враховуючи його матеріальний ( відсутність доходів) та сімейний стан ( наявність другої малолітньої дитини, необхідність допомагати батькам), зменшити розмір неустойки за період з серпня 2022 року по липень 2023 року. Від представника позивача - адвоката Векленко В.І. до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої, відповідач у своєму відзиві надає власний розрахунок начебто сплачених аліментів за період з листопада 2019 року по липень 2023 року, який збігається з розрахунком наданим позивачкою на підставі якого обчислювалась неустойка ( пеня), інфляційні витрати за прострочення сплати аліментів та три відсотки. Отже зазначена відповідачем сума аліментів у розмірі 57 900 грн., яка начебто сплачена ним не підтверджується наданими ним же документами. Посилання відповідача на те, що він сплачував аліменти у більшому розмірі є необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами. У свою чергу відповідач розрахунок, наданий позивачкою, не спростував, та не надав належних доказів на підтвердження своєї позиції. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. ч. 1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, з індексацією суми починаючи з 25 жовтня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевказаного рішення Богодухівським районним судом Харківської області 20 жовтня 2020 року видано виконавчий лист. Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] від 06 квітня 2023 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №613/1401/19 виданого 20 жовтня 2020 року, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. з індексацією суми, починаючи з 25 жовтня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Так, положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до разрахунку заборгованості, наданого Харківським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25 та 29 січня 2024 року, заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 31 липня 2023 року складала 37 324,73 грн. Згідно з аб.2 ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Таким чином, при відсутності такого спору, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року в справі № 756/13754/14-ц, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), тому суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 23 квітня 2024 року, визнано дії заступника начальника Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ступіна В.В. щодо проведення розрахунку заборгованості від 25 січня 2024 року за аліментами у виконавчому провадженні № [NUMBER] в частині неврахування здійснених платником аліментів платежів за листопад, грудень 2019 року в сумі 5 450 грн. - неправомірними, зобов`язано заступника начальника Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ступіна В.В. здійснити перерахунок заборгованості за аліментами в межах виконавчого провадження № [NUMBER] з урахуванням виписок АТ КБ «Приватбанк», якими підтверджується сплата [PERSON] у листопаді, грудні 2019 року грошових коштів як аліментів на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5 450 грн. Дана ухвала набрала законної сили. Отже, з урахуванням ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 23 квітня 2024 року , заборгованість [PERSON] по аліментам , станом на 31 липня 2023 року складає 31 874,73 грн. Відповідачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить лише 9 600 грн. Крім того, у своїх поясненнях [PERSON] визнає, що аліменти він не сплачував не тому, що не бажав цього робити, а тому, що не мав такої можливості. Просив, врахувати його матеріальний та сімейний стан, та зменшити розмір неустойки. Щодо вимоги про стягнення неустойки (пені ) за прострочення сплати аліментів у сумі 31 874,73 грн., то слід зазначити наступне. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів, та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, однак обмежується розміром боргу. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів, а тому повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/169, у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, в попередніх рішеннях суду, та зробила висновок про те, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, в якому було допущено прострочення. Наданий позивачем розрахунок сум нарахованої пені за прострочення сплати відповідачем аліментів за період з 01 березня 2020 року по 31 липня 2023 року відповідає зазначеним вище вимогам закону. Так, розрахунок неустойки виконаний наступним чином. Заборгованість за поточний місяць складає різницю між нарахованими та фактично сплаченими аліментами. Сума боргу, що наростає = борг наростаючий за попередній місяць + заборгованість за поточний місяць. Борг, що прострочено = борг наростаючий нараховані за поточний місяць аліменти. Пеня дорівнює 1% від суми простроченого боргу * кількість днів. Розрахунок проведений на кожне 1 число відповідного місяця. Отже, загальна сума заборгованості за аліментами за спірний період становить 31 874,73 грн., а загальна сума пені нарахованої пені за прострочення сплати складає 168 055 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, розрахований розмір пені за весь час прострочення сплати відповідачем аліментів за період з 01 березня 2020 року по 31 липня 2023 року , на загальну суму 168 055 грн., але у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України, пеня не може бути більше 100 відсотків заборгованості, яка станом на 31 липня 2023 року становила 31 874,73 грн. Докази застосування до боржника заходів примусового виконання рішення у виді штрафів відсутні, тому максимальний розмір пені в даному випадку складає 31 874,73 грн. З огляду на це, позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За таких обставин справи та відповідно до зазначеної норми матеріального права, суд зазначає, що оскільки заборгованість по сплаті аліментів складається у сумі 31 874,73 грн., то вимога в цій частині стосовно стягнення пені у розмірі 31 874,73 грн. підлягає задоволенню. Щодо посилань відповідача, на те, що він не сплачував вчасно аліменти , оскільки 24 лютого 2022 року розпочалась широкомасштабна агресія РФ проти України внаслідок чого він втратив роботу, не мав засобів для існування, на даний час він не має ніяких доходів, тому його родина знаходиться у вкрай скрутному матеріальному становищі, суд зазначає, що заборгованість по сплаті аліментів у відповідача виникла до 24 лютого 2022 року, що підтверджується розрахунками заборгованості наданими Харківським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 04 грудня 2021 року [PERSON] придбав житловий будинок, також він є власником автомобіля AUDI A6. Вищевказане спростовує посилання відповідача на неможливість сплати аліментів, через скрутне становище. Крім того, позивач з посиланням на ст. 625 ЦК України, просила суд стягнути з відповідача за період з 01 січня 2021 року по 31 липня 2023 року інфляційні витрати за прострочення сплати аліментів в розмірі 16 717,28 грн. та три відсотки річних в розмірі 2 889,85 грн. Дана вимога задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. За частиною 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК, передбачають, насамперед, договірні правовідносини. У контексті ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки, ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Статтею 625 ЦК України регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. З рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що зазначено в ст. 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Крім того, передбачена ст. 625 ЦК відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Правовідносини сторін по даній справі регулюються нормами Сімейного кодексу України, до яких положення ч. 2 ст. 625 ЦК України не застосовуються. Сімейний кодекс України, який є спеціальним законом, чітко встановив відповідальність за несплату аліментів у вигляді пені (ст. 196 СК України). За загальним правилом спеціальні норми права мають пріоритет над загальними нормами. Чинним законодавством України питання про нарахування при простроченні сплати аліментів врегульоване положеннями ст. 196 Сімейного кодексу України, яка є спеціальною нормою з цього приводу по відношенню до інших норм права, в тому числі і до ст. 625 ЦК України. У вказаній нормі законодавцем чітко розмежовані наслідки прострочення сплати аліментів від наслідків прострочення оплати додаткових витрат на дитину. Зокрема, у разі прострочення сплати аліментів для боржника встановлена відповідальність у вигляді пені за кожен день прострочення. Натомість, у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину встановлена відповідальність у вигляді виплати заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також нарахування 3 % річних із простроченої суми. Таким чином із вказаної норми вбачається, що законодавець чітко розмежував негативні наслідки порушення строків сплати цих двох різних фінансових обов`язків батьків, і для кожного з них встановив відповідні фінансові санкції:при простроченні оплати додаткових витрат на дитину - сплачуються встановлений індекс інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних із простроченої суми;при простроченні сплати аліментів - сплачується пеня у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином застосування ст.625 ЦК України і нарахування штрафних фінансових санкцій у виді інфляційних втрат і 3% річних на суму заборгованості з оплати аліментів не відповідають вимогам спеціального законодавства. Крім того, в самій статті 625 ЦК України зазначена можливість її застосування лише у разі, якщо законом чи договором не передбачений інший розмір санкцій. Отже, до даного виду зобов`язання, в разі його порушення, правило ст. 625 ЦК України не застосовується, а тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити, а така вимога позивача є безпідставною. Таким чином, позовні вимоги про стягнення із [PERSON] інфляційних витрат за прострочення сплати аліментів та 3% річних, задоволенню не підлягають. Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку із частковим задоволенням позову у розмірі 31 874,73 грн., що складає 61,9 % від ціни позову, на відповідача, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України слід покласти відшкодування зі сплати судового збору на користь держави, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 664,56 грн. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial