Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

03.04.2024 року АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЗАПОРІЖГАЗ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість не облікованого (донарахованого) природного газу в розмірі 212\~972 грн. 08 коп., а також судові витрати у розмірі 3\~194 грн. 60 коп. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 16.02.2023 року представниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» був оглянутий газовий лічильник, який знаходиться за місцем мешкання відповідача за адресою: [ADDRESS] . За результатами вказаної перевірки працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було складено акт про порушення № ZP 002201 від 16.02.2023 року. Акт у порядку визначеному Кодексом ГРМ підписано працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» та відповідачем без зауважень. В акті встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: розділ ХІ глава 5 п. 1 п.п. 3 несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). 16.02.2023 року лічильник демонтовано для проведення його експертизи, про що складено відповідний протокол № 000008, який підписано представниками оператора ГРМ та відповідачем. 27.02.2023 року проведено експертизу ЗВТ, про що складено Акт № 0141 експертизи лічильника газу, за результатами якої виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: наявний сторонній отвір в склі лічильного механізму ЗВТ, розташований в верхній частині скла навпроти сьомої декади суматора лічильного механізму. На зубцях сьомої декади лічильного механізму (нумерація з права на ліво) наявні сліди механічного пошкодження (подряпини сліди стопоріння обертального руху лічильного механізму). Наявний доступ в роботу лічильного механізму. Внаслідок виявлених порушень здійснюється викривлення даних обліку природного газу. Витрата природного газу комерційним ВОГ обліковується з порушенням законодавства. ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації. За фактом втручання відповідача в роботу ЗВТ, комісією АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № ZP002201 від 15.03.2023 року повністю, що відображено у протоколі № 486 від 15.03.2023 року. АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням направлено Акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості та рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, з пропозицією погашення вартості необлікованого об`єму природного газу у сумі 212\~972 грн. 08 коп. протягом 10 днів з дати отримання цього повідомлення. Оскільки відповідачем в добровільному порядку заборгованість не погашена, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. 24.06.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений судом своєчасно та належним чином, надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подав, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 18.09.2024 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України\~№ 475/97-ВР\~від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.\~9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЗАПОРІЖГАЗ» є газорозподільним підприємством, що здійснює діяльність з розподілу природного газу в Запорізькій області. В своїй роботі керується Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі Кодекс), затвердженого постановою Національної комісії/ що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 року № 2494, Правилами безпеки систем газопостачання тощо. Вищезазначена діяльність Товариства здійснюється на підставі виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Ліцензії (постанови від 26.12.2022 року № 1839 та 28.06.2023 року № 1131). Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року затверджений «Кодекс газорозподільних систем». Загальними положеннями І Кодексу ГРС визначено, що оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Підпункт 3 п. 1 глави 1 розділу І Кодексу ГРС встановлено, що дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Пункт 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС закріпив, що контрольний огляд вузла обліку виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності ЗВТ (корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/лічильника газу. Пункт 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС вживає термін «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризаций, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Пунктом 4 глави 2 розділу І Кодексу закріплено, що Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством. Підпунктом 3 п. 1 глави 9 розділу X Кодексу ГРС визначено, що суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: відсутності ознак пошкодження ВВТ та/або пошкодження пломб. Підпунктом 3 п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС закріплено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Відповідно до п. 5 глави 5 розділу X Кодексу ГРС власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал. Згідно з п. 9 глави 9 розділу X Кодексу ГРС під час проведення перевірки комерційного ВОГ (за виключенням позачергової чи експертної повірки ЗВТ) не допускається пошкодження пломб з відбитками повірочних тавр на ЗВТ, а для споживача будь-яких пломб, встановлених Оператором ГРМ. На підставі п. б глави 10 розділу X Кодексу ГРС під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. Також, відповідно до підпункту 3 п. 1 Загальних положень «Правил постачання природного газу», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року (далі Правила) постачання природного газу Споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та Споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил. Згідно з п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС фактом приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь- яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. За даними Товариства відповідач споживає природний газ, що свідчить про фактичне приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору). Судом установлено, що 16.02.2023 року за адресою мешкання відповідача [PERSON] : [ADDRESS] , представниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» був оглянутий газовий лічильник, за результатами вказаної перевірки представниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: розділ ХІ глава 5 п. 1 п.п. 3 несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Факт правопорушення було зафіксовано в Акті про порушення № ZP 002201 від 16.02.2023 року, що підписав [PERSON] В п. 8 зазначеного Акту про порушення зазначено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акту буде проводити засідання: 15.03.2023 року о 13 год. 00 хв. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 52, каб. 2, контактний номер телефону: [NUMBER] . 16.02.2023 року лічильник газу був демонтований для проведення експертизи, про що був складений Протокол № 000008 демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи від 16.02.2023 року, який споживачем також був підписаний без зауважень та заперечень. Відповідно до Протоколу № 000008 демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи, споживач запрошувався на 27.02.2023 року на 09-00 год. для проведення експертизи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 52, каб. 4. 27.02.2023 року проведено експертизу ЗВТ про що складено Акт № 0141 експертизи лічильника газу, за результатами якої, виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: наявний сторонній отвір в склі лічильного механізму ЗВТ, розташований в верхній частині скла навпроти сьомої декади суматора лічильного механізму. На зубцях сьомої декади лічильного механізму (нумерація з права на ліво) наявні сліди механічного пошкодження (подряпини сліди стопоріння обертального руху лічильного механізму). Наявний доступ в роботу лічильного механізму. Внаслідок виявлених порушень здійснюється викривлення даних обліку природного газу. Витрата природного газу комерційним ВОГ обліковується з порушенням законодавства. ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації. Цiни на транспортування викладені на ресурсі AT Укртрансгаз http://utg.ua/utg/business. info/tariffs html, цiна природного газу викладена на ресурсі НАК Нафтогаз http://www.naftogaz.com. За вказаним, на пiдставi задоволеного акту про порушення № ZP 002201 від 16.02.2023 року, Оператором ГРМ було складено Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. За змістом розрахунку вiдповiдно до п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ, за наслідками виявленого несанкціонованого газопроводу, здiйснено розрахунок об`єму необлікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу з урахуванням усiх газових приладів пристроїв Споживача (фізичної особи) (газова плита 1 шт., газовий котел 1 шт., газова колонка 1 шт.), опалювальна площа становить 115,0 м2, кількість зареєстрованих осіб 4. Опалювальний період (16.10.2022 15.02.2023 року), неопалювальний період (16.08.2022 15.10.2022 року), вартість якого у підсумку становить 212\~972 грн. 08 коп. Пунктом 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС встановлено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення, що власне і було зроблено в розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Відповідно до п. 8 глави 9 розділу X Кодексу ГРС якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). За збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені (п. 4 глави б розділу X Кодексу ГРС). Тобто, саме Споживач несе відповідальність за зберігання та цілісність ЗВТ. Крім того, з системного аналізу наведених норм можна дійти висновку, що немає жодного значення хто саме здійснив несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ споживач чи треті особи. Таким чином, діє презумпція порушення зобов`язання зі сторони споживача, оскільки наявний факт несанкціонованого втручання в ЗВТ, що є порушенням вимог Типового договору розподілу та Кодексу ГРС. Лист-вимога щодо сплати заборгованості донарахованих об`ємів за вих. № 690-Сл-4684-0423 від 19.04.2023 року про погашення заборгованості, Рахунок на оплату вартості донарахованих об`ємів на 212\~972 грн. 08 коп., які надсилалися боржникові, залишились ним без відповіді і оплати. Згідно зі статтями 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 612\~ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, спричинена неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, спричинена майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її спричинила. Відповідачем на даний час заборгованість за донарахований об`єм природного газу у розмірі 212\~972 грн. 08 коп. не сплачені. Згідно з частинами першою, другою ст.\~614\~ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження погашення заборгованості. Отже, суд з урахуванням усіх обставин справи, вважає доведеним вимоги позивача про стягнення заборгованості за послуги газопостачання. Також суд відмічає таке. Принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі. Відповідно до ст.\~129\~Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. З метою безумовного дотримання цього конституційного принципу статті 12, 13 ЦПК України також гарантують те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Міжнародні стандарти у сфері судочинства приділяють значну увагу питанням дотримання принципу змагальності судового процесу. Так, у п. 30 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень» міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю. Зв`язок принципів змагальності та рівності акцентовано також у деяких рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява № 12952/87, п. 63). У справі «Лазаренко та інші проти України» (№ 70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява № 10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява № 24724/94, п. 83-89). Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття «право на справедливий суд», що гарантоване Конвенцією. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» (заява № 4241/03, п. 50), в аспекті змагальності, наголошується на тому, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору оцінку фактів, яку їм було надано в межах національного провадження, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд; ст. 6 Конвенції, в той же час, не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або способів їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами. Аналогічна позиція також міститься у рішенні в справі «Олюджіч проти Хорватії» (Olujic v Croatia), № 22330/05, п. 77). В інших рішеннях цього Суду сформовані такі підходи до розуміння принципу змагальності: згідно зі ст. 19 Конвенції обов`язок Суду полягає у забезпеченні дотримання зобов`язання, що здійснюються Договірними сторонами Конвенції, зокрема, його функція не стосується фактів чи законів, які враховані національним судом, якщо тільки вони не порушили прав та свобод, захищених Конвенцією; Суд не може погодитися принципово та абстрактно з тим, щоб незаконно отримані докази можуть бути допустимими («Schenk v. Switzerland, заява №10862/84, п.п. 45-46; «Garcia Ruiz v. Spain», заява № 30544/96, п. 28; Spang v. Switzerland, № 45228/99, п. 32); Суд повторює, що він не уповноважений замінювати свою оцінку фактичних обставин, зроблену національними судовими органами, проте відповідно до прецедентної практики Суду вимога справедливості судового розгляду включає дослідження способу, у який було отримано та представлено докази; завдання Суду, серед іншого, установити, чи провадження в цілому, включно зі способом отримання і представлення доказів, було справедливим у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції («Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands), заява № 14448/88, п. 31). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЗАПОРІЖГАЗ» заборгованість за донарахований об`єм природного газу у розмірі 212\~972 грн. 08 коп. У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved