Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати в сумі 227543,20 грн., а також витрати на надання правової допомоги у розмірі 10000 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 605,60 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що з 24.05.2021 року по 18.10.2023 року він працював на посаді головного інженера ТОВ «ХОТЕЙ АС». У період з 24.05.2021 року по 18.10.2023 року йому не виплачувалась заробітна плата, що є порушенням норм чинного законодавства. Оскільки ТОВ «Хотей АС» не надав йому жодних довідок щодо розміру нарахованої та невиплаченої заробітної плати, розрахунок заробітної плати він проводив згідно із встановленою мінімальної заробітною платою згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021, 2022, 2023 рік». Таким чином, заборгованість із заробітної плати за час роботи у відповідача з 24.05.2021 року по 18.10.2023 року становить 187343,20 грн. Згідно довідок форми ОК-5, ОК-7 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містяться індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , де містяться відомості про страхувальника ТОВ «ХОТЕЙ АС», ЄДРПОУ 39867456 та суму заробітку для нарахування пенсії за період травень-грудень 2021 року, а також про відсутність суми заробітку для нарахування пенсії за період з січня 2022 року по жовтень 2023 року. З урахуванням викладеного вбачається, що протягом періоду січень 2022 року - жовтень 2023 року страховиком ТОВ «ХОТЕЙ АС» йому, як застрахованій особі, заробітна плата взагалі не нараховувалась та страхові внески не сплачувались. Крім того, з урахуванням положень ч. 1 ст. 117 КЗпП України, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за 6 місяців становить 40200 грн. і здійснений із розрахунку мінімальної заробітної плати помноженої на 6 місяців (6700*6=40200). 30.04.2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 02.07.2024 року представник відповідача [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву та просив у задоволенні позову відмовити. На обґрунтування відзиву зазначив, що позивач працював у них на підприємстві у період з 25.05.2021 року по 31.12.2021 року та йому була виплачена заробітна плата у розмірі 44166,65 грн., а з урахуванням податків було сплачено 35554,15 грн. У період з 01.01.2022 року по 18.10.2023 року позивач був відсутній на робочому місці та не виконував обов`язків, передбачених посадовою інструкцією, знаходився у відпустці без збереження заробітної плати. 18.10.2023 року, коли керівництво наголосило позивачу, що в подальшому не планує йому надавати відпустку, позивач за згодою сторін звільнився та жодних претензій щодо не виплаченої заробітної плати не надавав. 08.07.2024 року представник позивача [PERSON] подав відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги задовольнити повністю. На обґрунтування відповіді на відзив зазначає, що відповідачем надані копії наказів, які заздалегідь були підроблені, оскільки він жодного дня не перебував у відпустці без збереження заробітної плати та заяв на їх надання не писав. Також вказує, що виписка, яку надав відповідач за рахунком № [NUMBER] не має відношення до рахунку юридичної особи, а відкритий на ім`я [PERSON] . В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що позивач у період з 24.05.2021 року по 18.10.2023 року працював на посаді головного інженера у ТОВ «Хотей АС», що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] , заявою про прийняття на роботу та про звільнення, наказом про звільнення та про прийняття на роботу (а.с. 5-15, 42-52, 78-81). У період з 24.05.2021 року по 18.10.2023 року позивачеві не виплачувалась заробітна плата, з моменту звільнення та до теперішнього часу позивачеві також не виплачені всі належні йому суми, що підтверджується довідками ОК-7 та ОК-5 (а.с. 16-24) та не спростовано відповідачем. Судом не приймається надана відповідачем виписка по банківському рахунку № [NUMBER] (а.с. 84-117), як доказ виплати заробітної плати позивачу у період з 24.05.2021 року по 31.12.2021 року, оскільки вказаний рахунок не належить юридичній особі ТОВ «Хотей АС», а відкритий на ім`я фізичної особи [PERSON] , крім того у ній відсутнє зазначення цільового призначення платежу. Суд не приймає твердження відповідача, викладені у відзиві на позов, що позивач знаходився у відпустці без збереження заробітної плати, оскільки відповідачем цей факт не доведений належними, допустимими та достатніми доказами. Надані відповідачем накази (а.с. 69-77) не містять підпису позивача про ознайомлення з ними, відсутні заяви позивача, як підстава надання таких відпусток. Вказані накази (а.с. 69-77) суд також не приймає як доказ. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~36\~КЗпП України,\~підставою припинення\~трудового договору є угода сторін. Відповідно до ст. 116 КЗпП України,\~при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок.\~Про суми,\~нараховані та\~виплачені працівникові\~при звільненні,\~із зазначенням\~окремо кожного\~виду виплати\~(основна\~та додаткова\~заробітна плата,\~заохочувальні та\~компенсаційні виплати,\~інші виплати,\~на які\~працівник має\~право згідно\~з умовами\~трудового договору\~і відповідно\~до законодавства,\~у тому\~числі при\~звільненні)\~роботодавець повинен\~письмово повідомити\~працівника в\~день їх\~виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до\~ч.1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці",\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до\~\~ст.\~3\~Закону України\~"Про\~оплату праці",\~мінімальна\~заробітна плата\~-\~це встановлений\~законом мінімальний\~розмір оплати\~праці за\~виконану працівником\~місячну (годинну)\~норму праці. Мінімальна\~заробітна плата\~встановлюється одночасно\~в місячному\~та погодинному\~розмірах. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Оскільки відповідачем до суду не надано відомостей щодо розміру нарахованої та невиплаченої заробітної плати позивача у період з 24.05.2021 року по 18.10.2023 року, суд при визначенні розміру заробітної плати позивача погоджується з розрахунками останього та виходить з мінімальної заробітної плати, визначеної ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021, 2022, 2023 рік». Відповідно до\~ст.\~8\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2021\~рік»,\~у 2021\~році установлено\~мінімальну заробітну\~плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень; у погодинному розмірі: з 1 січня - 36,11 гривні, з 1 грудня - 39,12 гривні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році установлено мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень; у погодинному розмірі: з 1 січня 39,26 гривні, з 1 грудня 40,46 гривні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з\~01.01.2023 року установлена мінімальна заробітна плата\~у місячному розмірі 6700 гривень, у погодинному розмірі 40,46 гривні. \~ \~ \~ \~Перевіривши розрахунок заборгованості із невиплаченої заробітної плати у розмірі 187343,20 грн., зроблений позивачем, суд погоджується з ним, оскільки він зроблений з урахуванням вимог ст. 3, 21 ЗУ "Про оплату праці", ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022-2023 рік», а також відповідає фактично відпрацьованому позивачем часу, тож позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, суд виходить з наступного: Статтею 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений\~частиною першою\~цієї статті. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", при визначенні середнього заробітку слід керуватися Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 1995 року № 100. Відповідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальних відомостей застрахованої особи [PERSON] ) (а.с. 16-18, 19-24), позивачу за останні два місяці перед звільненням не було нараховано заробітної плати, страхові внески роботодавцем/страхувальником ТОВ «Хотей АС» не сплачувались, відомості щодо розміру заробітної плати відсутні, тому розрахунок середньоденної заробітної плати за останні два місяці роботи позивача суд вважає необхідним провести з урахуванням вищезазначених приписів ст. 3, 21 ЗУ "Про оплату праці" та ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022-2023 рік». Мінімальна заробітна плата у серпні 2023 року становила 6700 грн., мінімальна заробітна плата у вересні 2023 року становила 6700 грн., у серпні 2023 року 23 робочих дня, а у вересні 2023 року 21 робочий день, тож середньоденна заробітна плата позивача становить 304,55 грн. = (6700+6700) / (23+21) = 13400/44. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено,\~що у\~період з\~19.10.2023\~року по\~18.04.2024\~року,\~тобто за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку,\~але не\~більш як\~за шість\~місяців, загальна кількість робочих днів становила 131 день, а саме: - з 19.10.2023 року по 18.11.2023 року - 22 робочих дня, - з 19.11.2023 року по 18.12.2023 року 21 робочий день, - з 19.12.2023 року по 18.01.2024 року - 23 робочих дня, - з 19.01.2024 року по 18.02.2024 року 21 робочий день, - з 19.02.2024 року по 18.03.2024 року 21 робочий день, - з 19.03.2024 року по 18.04.2024 року - 23 робочих дня. \~ \~ \~ \~Середній заробіток позивача за весь час затримки виплати заробітної плати становить 39896,05 грн. = 304,55 грн.(середньоденна заробітна плата) * 131 робочий день. Позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати в розмірі 40200 грн., однак суд, враховуючи вищевикладене та розрахунки суду, вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з відповідача на користь позивача\~ середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 39896,05 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на надання професійної правової допомоги у розмірі 10000 грн. суд зазначає наступне: Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Враховуючи, що позивачем до суду не надано доказів отримання ним правової допомоги, як то: договір про надання правової допомоги (адвокатських послуг), акт виконаних робіт, квитанцію до прибуткового касового ордеру, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Згідно п. 2 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні судом питання про судові витрати у справі, суд зазначає, що, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 525, 526, 530, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України,\~

Outcome: partial