Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

У квітні 2024 року Комунальне підприємство Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броваритепловодоенергія» (далі - КП «Броваритепловодоенергія») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 листопада 2021 року по 01 березня 2024 року в сумі - 15 226 грн. 39 коп. з кожного; - за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 жовтня 2020 року по 01 березня 2024 року в сумі - 2 836 грн. 62 коп. з кожного; - за обслуговування внутрішньобудинкових систем по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 липня 2022 року по 01 березня 2024 року в сумі - 612 грн. 30 коп. з кожного, а також понесені судові витрати у розмірі - 1 535 грн. 50 коп. з кожного. В обґрунтування позову зазначається про те, що квартира [ADDRESS] знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, централізоване опалення і централізоване постачання гарячої води, водопостачання та водовідведення якого здійснює КП «Броваритепловодоенергія» згідно з рішеннями Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 11 січня 2011 року № 8 та № 877 від 24 листопада 2020 року, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем згідно з рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області № 94 від 01 березня 2013 року. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 371633831 від 27 березня 2024 року, [PERSON] та [PERSON] є власниками по частині квартири [ADDRESS] . 29 листопада 2012 року між КП «Броваритепловодоенергія» та [PERSON] укладено договір про надання послуг № 33554, за умовами якого передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлений договором строк та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. У порушення вимог діючого законодавства, власники квартири, відповідачі у справі своєчасно не оплачують надані їм послуги за встановленими тарифами. У зв`язку з чим мають заборгованість у загальному розмірі - 37 350 грн. 61 коп. З підстав стягнення наявної заборгованості позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач КП «Броваритепловодоенергія» свого представника не направив. 01 травня 2024 року представник позивача Левчугова Ю.В. надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, відповідачі правом подати відзив на позовну заяву не скористалися. За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі шляхом відкриття абонентських особових рахунків є споживачами послуг: - з постачання теплової енергії та постачання гарячої води рахунку № [NUMBER] ; - з централізованого водопостачання та водовідведення № 533554; - з обслуговування внутрішньо будинкових систем № 333554. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 371633831 від 27 березня 2024 року, [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22 травня 2017 року Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області є власниками по частині квартири [ADDRESS] . 29 листопада 2012 року між КП «Броваритепловодоенергія» та [PERSON] укладено договір про надання послуг № 33554, за умовами якого виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до пункту 2 договору про надання послуг види централізованих послуг, що надаються: опалення, підігрів води, водопостачання, водовідведення. Розмір нарахувань за користування послугами проводиться на підставі тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради та відповідно до статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правовідносини між виконавцем послуг з постачання централізованого опалення, гарячого водопостачання та споживачем - фізичною особою регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України, «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IVспоживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Частиною третьою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідно до пункту 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , що під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання. Виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, з централізованого водопостачання та водовідведення та обслуговування внутрішньобудинкових систем вищевказаному будинку є КП «Броваритепловодоенергія». Згідно з розрахунком суми боргу за період з 01 листопада 2021 року по 01 березня 2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води нараховано - 31 008 грн. 96 коп. та абонентську плату - 741 грн. 93 коп., сплачено - 1 298 грн. 11 коп., борг за спірний період становить - 30 452 грн. 78 коп. Відповідно до розрахунку суми боргу за період з 01 жовтня 2020 року по 01 березня 2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] за послугу з централізованого водопостачання та водовідведення нараховано - 5 107 грн. 91 коп., абонентську плату - 617 грн. 24 коп., сплачено 51 грн. 92 коп., борг за спірний період становить - 5 673 грн. 23 коп. Згідно з розрахунком суми боргу за період з 01 липня 2022 року по 01 березня 2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] за послугу з обслуговування внутрішньобудинкових систем по о/р [NUMBER] нараховано - 1 224 грн. 60 коп. борг за спірний період становить - 1 224 грн. 60 коп. Наданий позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості, оскільки містить дані щодо номеру особового рахунку, вихідні дані щодо розміру опалювальної площі, сум щомісячних нарахувань, сплат та перерахунків. Отже, відповідачі, будучи споживачами комунальних послуг своєчасно не сплачували кошти за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі - 37 350 грн. 61 коп. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , на момент надання послуг та на момент розгляду справи по суті є неповнолітнім. Згідно з положеннями частини першої статті 32 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право:1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку); 5) самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг. Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників (частина друга статті 32 ЦК України). Положеннями статті 33 ЦК України визначено, що неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу. Таким чином, неповнолітні особи несуть цивільну відповідальність лише у визначених ЦК України випадках. Оскільки чинним законодавством України не передбачено права неповнолітньої особи на самостійне укладення договору про надання житло-комунальних послуг та покладення на неї цивільної відповідальності за невиконання умов такого договору, то у задоволенні позову в частині вимог до [PERSON] , [INFO] , необхідно відмовити. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору та Інформаційної довідки з державних реєстрів у розмірі - 1 535 грн. 50 коп.

Outcome: partial