Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

10.06.2024 позивач [PERSON] через систему «Електронний суд» звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 7 000 грн. щомісячно починаючи з дати його повноліття [INFO] до закінчення його навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років. В обґрунтування позову вказано, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] .\~ 19.06.2008 стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходів до досягнення ним повноліття. Після досягнення повноліття сином відповідач припинив належно його утримувати. Позивач на утримання сина щомісячно несе близько 14 000 грн., зокрема: харчування; одяг; підручники та навчальне приладдя; послуги репетиторів та мовні курси; сплата вартості навчання. Відповідач має заробіток та у власності є кілька об`єктів нерухомості, про що вказано у його декларації. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 02.07.2024 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи 22.08.2024. 14.06.2024 та 17.06.2024 від відповідача надійшли заяви з запереченнями на позов та проханням призначити мінімальний гарантований розмір аліментів. Вказує, що перебуває у шлюбі та має на утриманні дитину дружини, також з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки на утримання дитини [PERSON] . Звертає увагу на неправдивість інформації з боку позивача щодо його рухомого та нерухомого майна, оскільки нерухомість перебуває у власності дружини, отриману нею у спадок ще в 2014 році. Зазначає про недоведеність витрат позивача на сина [PERSON] в розмірі 14 000 грн. на місяць. 22.08.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримує. 18.09.2024 від позивача надійшло заперечення (на відповідь на відзив), в якій остання заперечує щодо аргументів відповідача, вказує про перебування сина [PERSON] за кордоном в Німеччині, де він перебуває на її утриманні. Син навчається у коледжі дистанційно і вона оплачує його навчання. 18.09.2024 від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та заява з запереченнями щодо позову. Вказує, що син [PERSON] перебуває в Німеччині. Син не надавав доручення позивачу на ведення цієї справи, при цьому батьки є рівними у своїх правах щодо дітей. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.\~\~\~ На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач з 12.09.2003 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2008. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки від 20.05.2024 № 610 Фахового коледжу економіки та управління Національної академії статистики, обліку та аудиту, [PERSON] , 2006 року народження дійсно навчається на ІІ курсі денної форми навчання за спеціальністю 076 «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» згідно договору № 3350. Надання освітніх послуг здійснюється на платній основі за рахунок фізичних осіб, стипендії не отримує, харчуванням не забезпечується. Термін закінчення навчання 30.06.2026. 25.10.2023 між позивачем та вказаним навчальним закладом укладено договір № 3350 про надання платної освітньої послуги [PERSON] . За змістом вказаного договору вбачається, що вартість платної освітньої послуги становить: 2023/2024 (2 курс) 16 500 грн. навчальний рік; 2024/2025 (3 курс) 18 200 грн. навчальний рік. Загальна вартість навчання 35 200 грн. 21.03.2024 судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП не відомо, місце реєстрації: [ADDRESS] ) аліменти на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16.02.2024 року до досягнення дитиною повноліття. На підтвердження позовних вимог позивачем надана декларації за 2023 рік [PERSON] , який працює інспектором Відділу поліцейської діяльності № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, а також платіжна інструкція від 02.09.2024 про оплату позивачем 9 100 грн. на користь Білоцерківської філії Національної академії статистики, обліку та аудиту (оплата навчання, 3 курс, 1 семестр, студент [PERSON] ). 12.07.2024 позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2008 з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття. 16.08.2018 року відповідач уклав шлюб з [PERSON] . Остання має доньку [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.\~\~\~\~ При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.\~ Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи положення наведеної вище правової норми, суд вважає безпідставними твердження відповідача про відсутність повноважень у позивача на звернення до суду з даним позовом. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1 ст. 200 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За змістом наведеної вище норми аліменти стягуються саме з дня звернення до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Враховуючи відсутність в матеріалах доказів на підтвердження звернень позивача до відповідача за змістом ч. 2 ст. 191 СК України, суд вважає недоведеною вимогу позивача в частині стягнення аліментів починаючи саме з 05.05.2024. Слід зазначити, що за змістом статті 199 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти на навчання повнолітньої особи виходячи саме з витрат, які сторона несе та/або може понести в майбутньому, при цьому такі витрати на повнолітню особу мають бути пов`язані саме навчанням. На підтвердження витрат на навчання сина позивачем надано лише договір № 3350 про надання сину платних освітніх послуг та квитанцію про сплату навчальному закладу 9 100 грн. Так, за змістом вказаного договору вартість навчання за 2023/2024 (2 курс) становить 16 500 грн. за навчальний рік, тобто 1 375 грн. на місяць (50% = 687,50 грн.), а також 18 200 грн. за 2024/2025 (3 курс) навчальний рік., тобто 1 516,67 грн. на місяць (50% = 758,34 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи ту обставину, що батьки в рівних частках мають надавати допомогу на навчання сину, позивачем не доведено належними та допустимими доказами щомісячні витрати на навчання сина в розмірі 14 000 грн. Крім цього, за змістом наявних у справі заяв сторони визнають, що спільний син [PERSON] проживає в Німеччині та, як вказує позивач, навчається дистанційно. Поряд з цим, у зв`язку з навчанням для забезпечення належного рівня навчального процесу (необхідність підручників, методичної літератури, різноманітних\~ товарів необхідних для навчання, одягу тощо), повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, що є безумовним фактом. Необхідність отримання належної освіти позбавляє спільного сина можливості працевлаштуватися на постійній основі та заробляти кошти на власне утримання. Вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Виходячи з фактичних обставин справи, стягнутої з відповідача частки аліментів на утримання сина [PERSON] , 2012 року народження, а також наданих сторонами доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій формі в розмірі 2 000 грн. щомісячно на час його навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, отже позов підлягає частковому задоволенню. Слід також роз`яснити сторонам, що у відповідності до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 211,20 грн.

Outcome: partial