Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] період з березня 2021 року по травень 2024 року поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 39\~361,55 грн, вартість якого не сплачена. Просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 39\~361,55 грн та судовий збір в розмірі 3028 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач у судові засідання 20.08.2024 та 23.09.2024 не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідач повідомлялася шляхом направлення судових повісток за адресою її реєстрації. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується заявою-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 29.09.2021 (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про право власності від 14.05.2013, відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.02.2024 [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.18, 19-20). Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №661196 від 26.06.2024 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Встановлено, що у період з березня 2021 року по травень 2024 року поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 39\~361,55 грн, вартість якого не сплачена, що підтверджується випискою з особового рахунку фінансово стану (а.с.15). Позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-1228-2024/260313745 від 09.01.2024, проте заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано, бог не сплачено (а.с.21). Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 та ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Споживачем постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем від 29.09.2021. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач скористався наданими послугами, але всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожитий природний газ сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved