Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 01.08.2024 надійшла позовна заява від ТОВ «Санфорд Капітал» до [PERSON] \~про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову ТОВ «Санфорд Капітал» зазначено про те, що 20.05.2019 ПАТ «Ідея Банк», [PERSON] та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (Страховий агент) уклали договір кредиту та страхування № Z62.19704.005228616. Відповідно до п.1.7. Кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на власні потреби в сумі 35 306,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 4 605,13 грн., а позивальник відповідно до п. 9.9. та п. 9.14.2. Договору зобов`язується повернути кредит разом з процентами до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком. У пунктах 1.4. та 1.6. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 18 місяців і кінцевою датою повернення кредиту є 20.11.2020. Згідно п.1.3. Кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення кредитного договору становила 15 % річних і в подальшому не змінювалась. Позивач стверджує, що після укладення Кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 35 306,00 гривень. У подальшому, позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не зараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку із зазначеним, станом на 20.11.2020 сформувалася наступна заборгованість позичальника перед банком за Договором: заборгованість за основним боргом в сумі 29 342,63 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14 217,03 гривень, що разом становить 43 559,66 гривень. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23, за умовами якого АТ «Ідея Банк» за плату відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» своє право грошової вимоги, в тому числі, за кредитним договором № Z62.19704.005228616, укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] . Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам. Як зазначає позивач, користуючись даним правом ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» 29.12.2023 уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23 за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за плату відступило ТОВ «Санфорд Капітал» своє право грошової вимоги, в тому числі, за кредитним договором № Z62.19704.005228616, укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] . Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z62.19704.005228616 від 20.05.2019, сформованої первісним кредитором, станом на 16.11.2023 заборгованість позичальника становить 43 559,66 гривень, з яких заборгованість за основним боргом в сумі 29 342,63 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14 217,03 гривень. Указану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на його користь разом із інфляційними втратами у сумі 6 206,26 грн та 3% річних у сумі 1 646,51 грн, а також просить відшкодувати понесені судові витрати, що складаються із витрат на правничу допомогу та витрат по сплаті судового збору. Представник позивача ТОВ «Санфорд Капітал» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу у спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляв. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 05.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі повторно до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 19.09.2024 постановлено провести заочний розгляд цивільної справи на підстав наявних у ній доказів. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 20.05.2019 ПАТ «Ідея Банк», [PERSON] та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (Страховий агент) уклали договір кредиту та страхування № Z62.19704.005228616. Відповідно до пунктів 3.2, 3.4 вказаного договору позичальник акцептував Публічну пропозицію банку про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що з моменту його акцептування є невід`ємною складовою зазначеного Договору кредиту та страхування. У такий спосіб обидва договори регламентують взаємовідносини банку та позичальника в рамках кредитних правовідносин, про що зазначено у п.6 Кредитного договору. Відповідно до п.1.7. Кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на власні потреби в сумі 35 306,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 4 605,13 грн. У пунктах 1.4. та 1.6. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 18 місяців і датою повернення кредиту є 20.11.2020. Згідно п.1.3. Кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення кредитного договору становила 15 % річних. Договір кредиту та страхування був підписаний позичальником власноручно разом із паспортом споживчого кредиту до нього. Відповідно до п. 9.9. та п. 9.14.2. Договору позичальник зобов`язується повернути кредит разом із процентами до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком. Як вбачається із ордеру-розпорядження № 1 від 20.05.2019 банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачеві грошові кошти в сумі 30 700,87 грн. Ордером-розпорядженням № 2 від 20.05.2019 банком перераховано страховий платіж від [PERSON] у розмірі 4 605,13 грн. Разом з тим, у подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Так, із Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z62.19704.005228616 станом на 16.11.2023, складеної первісним кредитом АТ «Ідея Банк», вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 67 101,74 грн, що складається із 29 342,63 грн заборгованості за основним боргом, 14 217,03 заборгованості за відсотками, 23 542,08 грн заборгованості за комісіями. Із виписки по рахунку [PERSON] за кредитним договором № Z62.19704.005228616 за період з 20.05.2019 по 16.11.2023, складеної первісним кредитом АТ «Ідея Банк», вбачається, що заборгованість [PERSON] становить в загальному 46 518,00. В подальшому, 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23 від 16.11.2023. Відповідно до п.2.1. зазначеного договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.2. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі боржників, що підписується сторонами в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. На підтвердження укладення вказаного Договору факторингу позивачем надано платіжні інструкції № 566 від 17.10.2023 та № 608 від 17.11.2023, а також друкований Реєстр боржників № 1 від 16.11.2023, скріплений підписами та печатками сторін Договору факторингу № 16/11-23 з якого вбачається, що АТ «Ідея Банк» за плату відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» своє право грошової вимоги, в тому числі, за кредитним договором № Z62.19704.005228616, укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] . Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам. Користуючись даним правом ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» 29.12.2023 уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23. Відповідно до п.2.1. зазначеного договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.2. договору факторингу № 29/12-23 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі боржників, що підписується сторонами в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. На підтвердження укладення вказаного Договору факторингу позивачем надано платіжні інструкції № 13 від 29.12.2023, № 1 від 28.02.1024, № 3 від 29.02.2024, № 4 від 29.02.2024, № 5 від 29.02.2024, а також Витяг із друкованого Реєстру боржників № 1 від 29.12.2023, скріплений печаткою та підписаний одноособово фактором ТОВ «Санфорд Капітал», за змістом якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором № Z62.19704.005228616, укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] , на суму 67 101,74 грн, з яких 29 342,63 грн заборгованості за основним боргом, 14 217,03 заборгованості за відсотками, 23 542,08 грн заборгованості за комісіями. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Санфорд Капітал» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 20.05.2019 ПАТ «Ідея Банк», [PERSON] та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (Страховий агент) уклали договір кредиту та страхування № Z62.19704.005228616, який власноручно підписаний сторонами. За вказаним договором відповідач отримав кредитні кошти в сумі 30 700,87 грн, що вбачається із ордеру-розпорядження № 1 від 20.05.2019. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23 за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.19704.005228616 на суму 67 101,74 грн, з яких 29 342,63 грн заборгованості за основним боргом, 14 217,03 заборгованості за відсотками, 23 542,08 грн заборгованості за комісіями, що підтверджується друкованим Реєстром боржників № 1 від 16.11.2023, що у належному порядку відповідно до умов Договору факторингу №16/11-23 скріплений підписами та печатками сторін. У подальшому, ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» 29.12.2023 уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23. На підтвердження переуступки права вимоги саме за кредитним договором № Z62.19704.005228616, укладеним із [PERSON] , позивачем надано Витяг із друкованого Реєстру боржників № 1 від 29.12.2023, скріплений печаткою та підписаний одноособово фактором ТОВ «Санфорд Капітал». Разом з тим, суд не бере до уваги вказаний Витяг, оскільки вказаний документ не дозволяє встановити дійсність факту переходу права вимоги за кредитним договором № Z62.19704.005228616, укладеним із [PERSON] . Так, умовами Договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 передбачено, що друкований Реєстр Боржників вважається невід`ємною частиною цього Договору після належного його підписання сторонами. Разом з тим, копія наданого суду витягу виготовлена таким чином, що не містить підпису та печатки клієнта за договором, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті», а містить лише одноосібний підпис та печатку ТОВ «Санфорд Капітал». Тому достовірність вказаного Витягу як доказу в справі викликає очевидні сумніви. Відтак встановити, коли, на підставі чого та чи взагалі виникло у ТОВ «Санфорд Капітал» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z62.19704.005228616, а також чи було таке право на момент укладання договору факторингу від 29.12.2023 у ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті», належними та допустимими доказами під час розгляду справи не представилось за можливе. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. На підставі викладеного суд вважає, що позивачем не доведено переходу до ТОВ «Санфорд Капітал» прав вимоги до відповідача за Кредитним договорами № Z62.19704.005228616 від 20.05.2019, укладений між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] . Зважаючи на встановлену обставину відсутності підтвердження передачі права вимоги, то вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z62.19704.005228616 від 20.05.2019 із первісним кредитором ПАТ «Ідея Банк» не має юридичного підґрунтя. Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору № Z62.19704.005228616 від 20.05.2019 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами факту отримання позивачем права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, та, як наслідок, відсутність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із [PERSON] , а саме не доведено наявність у позивача права вимоги до [PERSON] за Договором № Z62.19704.005228616 від 20.05.2019, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Оскільки у позові відмовлено, а також із врахуванням положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, інфляційні втрати у сумі 6 206,26 грн та три відсотки річних у сумі 1646,51 грн до стягнення з відповідача на користь позивача не підлягають. Розподіл судових витрату справі. В порядку положень п. 1, 2 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судовий збір та інші судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу, до стягнення з відповідача на користь позивача не підлягають.

Outcome: dismissed