Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просила суд позбавити батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що позивачка є бабусею вказаної дитини, а відповідач батьком дитини. В ході судового розгляду справи матір дитини [PERSON] , яка за життя доводилася позивачці донькою, померла. Дитина проживає разом із позивачкою, яка повністю забезпечує потреби дитини щодо нормального фізичного, морального та духовного розвитку. Відповідач з 2018 року не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами в школі, не переймається станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною для її нормального самоусвідомлення, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, тобто ухилився від виконання своїх обов`язків, як батька, відносно його неповнолітньої дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. Позивачка та її представник у судовому засідання позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. У разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи двічі поспіль був повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про причини невручення судової повістки, в яких є позначка «адресат відсутній за вказаною адресою», що в силу пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України в такому випадку вважається, що судові виклики вручені відповідачу належним чином. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчого комітету Арцизької міської ради, як органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на те, що протягом шести років відповідач жодного разу не приймав участі у житті, вихованні та навчанні дитини. Суд, також, враховує, що складовим елементом права на справедливе судочинство є судовий розгляд справи упродовж розумного строку (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) від 04 листопада 1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Світлана Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, пункт 86; «Странніков проти України» від 03 травня 2005 року, пункт 40; «Лещенко і Толюпа проти України» та «Смирнова проти України» від 08 листопада 2005 року, пункт 54, «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, пункт 41). Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Отже, відповідач зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач надавав суду доказів неможливості прибути в судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, дві неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для неявки. Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України. Виходячи з вищезазначеної практики ЄСПЛ, враховуючи зазначені обставини неявки відповідача до суду, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача, який з 04 жовтня 2023 року, тобто з моменту прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, до ухвалення даного рішення жодного разу до суду не з`явився, станом розгляду справи не цікавився, тим самим своїм процесуальним обов`язком з`явитися в судове засідання за викликом, знехтував. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідача, який не вчиняє дій щодо участі у розгляді справи. Враховуючи вказані\~факти,\~згоду позивачки\~та її\~представника на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення учасників справи, думку дитини, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з ухиленням батька від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 серпня 2018 року, виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] (а. с. 17), відповідача у справі, матір`ю - [PERSON] (а. с. 12), яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 червня 2024 року, виданим Арцизьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а. с. 7, 11, 160). Відповідно до свідоцтва народження серії [NUMBER] від 08 серпня 2020 року, виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , яка за життя доводилася матір`ю вказаної малолітньої дитини, є донькою [PERSON] , позивачки у справі (а. с. 18). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/002708913 від 03 квітня 2023 року, Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/002709111 від 03 квітня 2023 року, довідки № 1236 від 19 червня 2023 року, малолітня дитина [PERSON] , [PERSON] , позивачка у справі, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13, 16, 57). Згідно з актом обстеження умов проживання від 23 травня 2023 року, складеним комісією у складі начальника служби у справах дітей Арцизької міської ради Чебан О.С., головним спеціалістом служби у справах дітей Арцизької міської ради Кашубою О.І., фахівцем соціальної роботи [PERSON] , неповнолітній [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] , позивачкою по справі (а. с. 29). Відповідно до довідок № 147 від 02 травня 2023 року, № 182 від 06 липня 2023 року, № 183 від 07 липня 2023 року, характеристики за місцем навчання, малолітній [PERSON] навчається в 3-А класі Арцизького ліцею № 5 з початковою школою та гімназією Арцизької міської ради; батько [PERSON] за час навчання сина до навчального закладу не приходив, навчанням не цікавився, батьківські збори не відвідував, з вчителем не спілкувався; дитина проживає разом з бабусею [PERSON] , позивачкою по справі, яка займається його вихованням та навчанням, відвідує батьківські збори, бере активну участь у шкільному житті онука (а. с. 18, 19, 20, 22). Як вбачається\~здовідки від 10 липня 2023 року, виданої КОМУНАЛЬНИМ НЕКОМЕРЦІЙНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ АРЦИЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ», малолітній [PERSON] знаходиться на обліку у сімейного лікаря вказаного закладу; дитина постійно приходила на прийом з бабусею [PERSON] , позивачкою по справі; батько дитини на прийом до лікаря разом з дитиною ніколи не з`являвся (а. с. 27). Відповідач [PERSON] офіційно не працює, на обліку як безробітний не перебуває, що підтверджується довідкою Арцизького відділу Болградської філії Одеського обласного центру зайнятості № 302/12/02 від 19 червня 2023 року (а. с. 34). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви відповідача [PERSON] від 23 червня 2023 року останній заявив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] (а. с. 37). Судом достовірно встановлено, а також\~підтверджено письмовими\~доказами,\~дослідженими у\~судовому засіданні,\~що [PERSON] , відповідач у справі, не проявляє до своєї дитини щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість та зобов`язаний, ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавиться ні здоров`ям, ні долею дитини, про що підтвердила малолітня дитина у судовому засіданні, у зв`язку з чим суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення [PERSON] , відповідача у справі, від виконання своїх батьківських обов`язків відносно його малолітньої дитини [PERSON] . Згідно висновку виконавчого комітету Арцизької міської ради, як органу опіки та піклування, від 29 серпня 2023 року виконавчий комітет Арцизької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , відповідача у справі, відносно його дитини [PERSON] (а. с. 103-105). Відповідно до частин 2, 3 статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення її батька батьківських прав; суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Згідно зі статтею 3 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року (дачі - Європейська конвенція), діти, які внутрішнім законодавством визнаються такими, що мають достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що їх стосується, наділяються правами, використання яких вони можуть вимагати: а) отримувати всю відповідну інформацію; b) отримувати Консультацію та мати можливість висловлювати свою думку; с) бути поінформованими про можливі наслідки реалізації цієї думки та про можливі наслідки будь-якого рішення. Статтею 6 «Порядок прийняття рішення» Європейської конвенції визначено, що під час розгляду справи, що стосується дітей, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дітям висловлювати їх думку, якщо внутрішнім законодавством діти визнаються такими, що мають достатній рівень розуміння, і приділяє належну увагу думкам, висловленими дітьми. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 640/15771/19 (провадження № 61-11061св21). Заслуханий у судовому засіданні малолітній [PERSON] пояснив суду, що батька не пам`ятає та його не знає. Проживає разом з бабусею, яка про нього дбає. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батько має право і зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). В силу частини 7 статті 7 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі за текстом - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дитини, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають права дитини, яка розлучається з батьком, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з батьком, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до частин 2, 3 статті 150 СК України, батько зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має в тому числі особа, в сім`ї якої проживає дитина. Судом встановлено, що дитина проживає з бабусею [PERSON] , позивачкою по справі, яка займається його вихованням та навчанням, відвідує батьківські збори, бере активну участь у шкільному житті онука. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів тощо), що надані батькові до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з ними, є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батька до дитини . З огляду на вище викладене, обставини справи та досліджені судом докази дають суду підстави дійти однозначного висновку, що [PERSON] ухилився від\~виконання своїх\~обов`язків\~по вихованню\~дитини [PERSON] , який у судовому засіданні пояснив, що не знає батька та він проживає разом з бабусею [PERSON] , позивачкою у справі. Враховуючи викладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що,\~виходячи лише\~з інтересів\~дитини,\~в судовому\~засіданні були\~встановлені усі\~підстави,\~які дають\~суду дійти\~однозначного висновку\~щодо необхідності\~позбавлення батьківських\~прав [PERSON] ,\~відповідача у\~справі,який нотаріально посвідченою заявою, надав згоду на його позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки, на думку суду, таке рішення буде захистом прав дитини, у зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 169 СК України батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі статей 7, 19, 150, 155, 164, 165, 166, 169, 171 СК України,

Outcome: approved