Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

12.02.2024 року Позивач звернувся до суду з позовом про визнання його батьком [PERSON] , [INFO] та внесення змін до актового запису №1721, зробленого 20 березня 1991 року Палацом новонароджених міста Харкова про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши в графі батько замість « [PERSON] » [PERSON] , [INFO] громадянин України. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 1989 року до лютого 2019 року він та мати відповідача - [PERSON] мешкали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. На той час та до березня 2005 року позивач знаходився у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Від фактично шлюбних відносин у позивача та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] , тобто відповідач по справі. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька дитини були внесені відповідно до ст.135 СК України, тобто зі слів матері. Позивач та [PERSON] продовжували мешкати однією сім`єю та спільно виховували сина . У лютому 2019 року [PERSON] померла . На теперішній час позивач має бажання офіційно зареєструвати себе батьком [PERSON] , однак, оскільки останній вже досяг повноліття та його мати померла, здійснити це самостійно на підставі ст. 126 СК України, без рішення суду, не представляється можливим . 14.02.2024 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова позовну заяву залишено без руху. 22.02.2024 року ухвалою судду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження . Ухвалою суду від 16.05.2024 року провадження у справі зупинено в зв`язку призначенням по справі судово- генетичної експертизи. Ухвалою суду від 13.08.2024 року провадження у справі відновлено . Ухвалою суду від 03.09.2024 року вирішено питання щодо виклику та допиту свідків по справі, закрито підготовче провадження та по справі призначено судовий розгляд по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали доводи позовної заяви та просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, та пояснив, що все своє свідоме життя він знає позивача по справі як свого батька. Останній постійно проживав з ним та його матір`ю. Представник третьої особи - Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальником відділу - Т.Вдовіною до суду подана заява про розгляд справи без їх участі, в якій також просила ухвалити рішення по справі на розсуд суду. Заслухавши вступне слово сторін по справі та дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.03.1991 складеного Палацом новонароджених міста Харкова, батьками [PERSON] , [INFO] , уродження м. Харкова, тобто відповідача по справі, вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про держану реєстрацію народження від 29.01.2024 року відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , були внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Мати відповідача - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої . Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У відповідності до ч. 1 ст. 128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Абзацом 2 частини 3 та частиною 4 статті 128 СК України, встановлено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно пункту 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Відповідно до висновку експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/121-24/15963-БД від 29.07.2024 року, ймовірність щодо батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , складає 99,999999999%. Таким чином біологічне батьківство позивача [PERSON] стосовно [PERSON] доведено лабораторно. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що позивач [PERSON] є батьком відповідача [PERSON] . Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що позивач є її батьком, та у її дитинстві останній пішов з родини до іншої жінки [PERSON] . Згодом у її батька та [PERSON] народився син - [PERSON] та вони постійно мешкали разом- однією сім,єю. Свідок спілкувалась з батьком та його новою родиною, приходила до них 2-3 рази на місяць . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав , шо мати відповідача - [PERSON] була хрещеною його сина та товаришувала з його дружиною. [PERSON] та [PERSON] мешкали однією родиною , як чоловік та дружина. Згодом у них народився син - [PERSON] та вони спільно займались його вихованням. Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що позивач по справі є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, враховуючи висновок експерта, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про те, що позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , а отже позов [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved