Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом надання вільного доступу до цієї квартири та зобов`язати відповідача надати позивачу запасний комплект ключів від зазначеної квартири. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті [INFO] сина [PERSON] , позивач успадкувала 1/6 частину зазначеної квартири, про що 27.11.2023 отримала свідоцтво про право на спадщину. Інші спадкоємці дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , які проживають в цій квартирі. Позивачка мала зареєстроване місце проживання в м. Білопілля, де не має змоги проживати з об`єктивних причин, оскільки є тимчасово переміщеною особою і на час звернення до суду з позовом проживає в м. Суми. Після смерті сина, відповідач припинила спілкування з відповідачем, не приймає телефонних дзвінків, заблокувала доступ до своїх акантів в соціальних мережах, чинить перешкоди в спілкуванні з онукою, не впускає до квартири [ADDRESS] (не відчиняє двері), позбавляє як співвласника права користування квартирою. З приводу перешкод в користуванні житлом позивач зверталася до поліції і змушена звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Відповідач у відзиві на позов просить суд відмовити в задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що після смерті чоловіка стосунки зі свекрухою [PERSON] погіршилися, але позивач не чинить їй перешкод в користуванні квартирою. Позивач намагалася потрапити до квартири в той час коли позивача не було вдома, про свої приїзди свекруха не повідомляла. Крім того, в квартирі проживає мати позивача [PERSON] , яка є внутрішньо-переміщеною особою з м. Дружківка Донецької області та зареєстрована в квартирі, зокрема зі згоди покійного зятя. Також в квартирі проживає рідна сестра позивача. [PERSON] не зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , не приймає участі в утриманні квартири, сплаті комунальних послуг. Крім того, позивач має відокремлене житло в м. Білопілля. На думку відповідача, частка позивача у квартирі, якщо перевести в квадратні метри є незначною, технічно надати позивачу у користування 1/6 частини квартири неможливо (а.с. 30-33). ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 17 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено о 09:00 год 21 травня 2024 року (а.с. 22). 21 травня 2024 року у зву зв`язку з неявкою сторін та повітряною тривогою, підготовче судове засідання відкладено на 03 червня 2024 року на 10:00 год. (а.с. 49). 03 червня 2024 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду на 25 липня 2024 року на 10:00 год.(а.с.76). 25 липня 2024 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Данилюк Н.М. для мирного врегулювання спору. Розгляд справи призначено на 03 вересня 2024 року на 09:00 год. ( а.с.83-85). 03 вересня 2024 року судове засідання відкладено на 23 вересня 2024 року на 11:00 год у зв`язку із неявкою відповідача, яка повідомила, що перебуває за межами міста. У судове засідання 23 вересня 2024 року відповідач повторно не з`явилася, представник відповідача [PERSON] надала заяву з проханням відкласти розгляд справи з відсутністю відповідача в м. Конотоп.( а.с.96). Повторну неявку відповідача [PERSON] та її представника суд розцінює як неявку без поважних і в силу вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України вважає за необхідне розгляд справи проводити за відсутності відповідача. Суд також враховує, що відповідач скористалася своїм правом на подання відзиву, а також була присутня в судовому засіданні 25 липня 2024 року під час допиту свідків обох сторін, розгляд справи відкладався за клопотанням її представника для мирного врегулювання спору. Суд зауважує, що передбачене ч.1 ст.\~ Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07 липня 1989 року). У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити, пояснивши, що мирне врегулювання спору з відповідачем не відбулося. Прохала врахувати, що з 24 квітня 2024 року як тимчасово переміщена особа з м. Білопілля винаймає квартиру по [ADDRESS] . Через бойові дії немає змоги проживати в м. Білопіллі. Незважаючи на те, що є співвласником квартири [ADDRESS] , невістка не надає можливості користуватися цією квартирою. Натомість в цій квартирі проживають інші особи, які взагалі не є співвласниками це мати та сестра [PERSON] . Представник відповідача адвокат Юшкевич Є.Ю. позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити, з підстав, викладених у позові. ІІІ.\~ Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] ( а.с.11). Згідно копії свідоцтва про шлюб, 13 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.34), [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . (а.с.35). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.01.2020 р., [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.36-39). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ( а.с.12). Після смерті [PERSON] спадщину прийняли дружина [PERSON] , донька [PERSON] та мати [PERSON] . Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 листопада 2023 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] кожній належить 1/6 частки в праві власності на квартиру [ADDRESS] . (а.с. 15-16). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.05.2024 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності належить: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частці кожній на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.11.2023. Також [PERSON] належить 1/2 частки вказаної квартири згідно свідоцтва про право власності від 24.11.2023 (а.с. 42-44). Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні № 11137 від 07.05.2024 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.45). За інформацією Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 08.02.2024 року № 61/Ю-11аз, в інформаційній підсистемі «Єдиний облік» ІКС ІПНП України від [PERSON] , [INFO] , зареєстровано два звернення: ЄО № 3814 від 21.03.2023 повідомлення про те, що прибувши до онуки на день народження за адресою: [ADDRESS] невістка не пускає до квартири та не дає можливості забрати належні заявниці документи; ЄО № 602 від 10.01.2024 повідомлення від [PERSON] про те, що невістка не пускає до квартири за адресою: [ADDRESS] , не відповідає на телефонні дзвінки, разом не проживають. Повідомляє, що має право власності у зазначеній квартирі (а.с.18). Свідок [PERSON] суду показала, що є матір`ю відповідача [PERSON] квартира [ADDRESS] була придбана в період шлюбу її доньки з сином позивача. Після смерті зятя, у дочки почали виникати сварки зі свекрухою. На її думку, донька не перешкоджала [PERSON] в спілкуванні з онукою і користуванні кваритирою, оскільки [PERSON] не попереджала про свій приїзд щоб побачити онуку, і в цей час дочка просто була відсутня вдома. Свідок також зареєстрована в цій квартирі оскільки є тимчасово переміщеною особою і згоду на це надавав нині покійний зять. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] її колега по роботі. Одного разу вона бачила, що свекруха [PERSON] сиділа на лавці у дворі будинку по [ADDRESS] . Поряд була її рідна сестра. Також викликали поліцію з приводу того, що [PERSON] хотіла зайти до квартири, щоб побачити онуку. Розмов які відбувалися вона не чула, чи вдалося [PERSON] потрапити до квартири і побачити онуку їй невідомо. Свідок [PERSON] суду показала, що є рідною сестрою [PERSON] , яка раніше проживала в м. Білопілля, але через бойові дії (постійні обстріли) змушена була виїхати звідти. Наразі є тимчасово переміщеною особою, винаймає квартиру в [ADDRESS] . Хоча [PERSON] , після смерті сина, є співвласником квартири в [ADDRESS] , але невістка не дозволяє їй користуватися цим житлом, а також перешкоджає бачитися з онукою. Мав місце випадок, коли [PERSON] вивела дитину з квартири до під`їзду, щоб поспілкуватися з бабусею [PERSON] . При цьому відповідач, незважаючи на прохання [PERSON] , навіть не впустила її до квартири щоб скористатися туалетом. Свідок [PERSON] суду показав, що проживає в цивільному шлюбі з [PERSON] . Після смерті її сина, невістка разом зі своєю матір`ю [PERSON] не дозволяють [PERSON] користуватися квартирою в м. Конотопі, частину якої вона успадкувала після смерті сина. ІV. Норми права. Статтею 41\~Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 316\~ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319\~ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями статті 321\~ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. (ч.1 ст. 358 ЦК України). Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ч.1 ст.361 ЦК України). Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятої у Парижі 20 березня 1952 pоку, гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Частиною першою статті 4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Враховуючи вищевказане, особа, звертаючись з позовом до суду, має право пред`явити таку вимогу на захист свого цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення, і призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 16\~\~ЦК\~України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Зокрема, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частина друга статті 386 ЦК України). Власник майна згідно зі статтею 391\~ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Результат аналізу наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, Згідно із частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. V. Оцінка суду. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Суд встановив, що [PERSON] , яка після смерті сина, є співвласником квартири [ADDRESS] , фактично у цій квартирі не проживає, не має можливості потрапити до неї через відсутність ключів від вхідних дверей та перешкоди з боку відповідача у можливості зайти до квартири, що вбачається зі звернень до Конотопського РВП (а.с.18)., показів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] , яка є матір`ю відповідача і зацікавлена у вирішенні справи на користь останньої, оскільки сама хоча і не є співвласником, але, з її слів, зареєстрована як тимчасово переміщена особа в спірній квартирі і проживає в ній. Заперечення проти позову відповідача [PERSON] , яка є іншим співвласником квартири, також свідчить про те, що відповідач чинить позивачці перешкоди у користуванні житлом. При цьому суд враховує, що позивач у справі є тимчасово переміщеною особою з м. Білопілля, на час подання позову орендувала квартиру в м. Суми, а на час розгляду справи судом орендує квартиру в м. Конотопі. Суд критично оцінює наданий відповідачем висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 15.05.2024 року № 06/05/24, за яким розділити з подальшою експлуатацією даних об`єктів, як окремих об`єктів нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] відповідно до часток співвласників, а саме в розмірі 1/6 частини квартири, що належить [PERSON] для облаштування ізольованих квартир експерту не видається за можливе, лише матеріальна компенсація та з технічної точки зору встановити порядок користування зазначеною квартирою на основі наданих документів не вбачається можливим. ( а.с.54-68). Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України). Крім того, суд зауважує, що висновок експерта від 15.05.2024 року № 06/05/24 про неможливість поділу квартири та встановлення певного порядку користування майном взагалі не стосується предмета позову яким є усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом надання вільного доступу до цієї квартири та надання запасного комплекту (дублікату) ключів. Суд вважає неспроможними заперечення відповідача щодо можливості проживання в ній позивача, з огляду на те, що вона є власником лише 1/6 частини квартири. Так, суд враховує, що при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток, що не охоплюється предметом позову [PERSON] . За таких обставин, позов [PERSON] підлягає задоволенню шляхом зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , надання вільного доступу до цієї квартири та надання запасного комплекту (дублікату) ключів. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн сплаченого нею судового збору. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Outcome: approved