Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

16.08.2024 року [PERSON] , в собі представника - адвоката Сандак І.А. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 16.07.2011 року Кам`янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №185. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.07.2011 року позивач та відповідач уклали шлюб. Від шлюбу сторони двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, позивач з відповідачкою проживають тривалий час окремо, наявні різні погляди на сімейне життя, збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, посилаючись на ст.ст. 105, 110 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 19.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Сандак І.А. в матеріалах справи міститься заяви, відповідно до якої остання просить суд розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримають у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явилась, подала заяву, в якій зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи та ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.08.2018, виданого повторно Біловодським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №185, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2011. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2018, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.01.2014. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є втрата взаємоповаги, розуміння, внаслідок чого відбулося фактичне припинення шлюбних відносин. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Після розірвання шлюбу відповідачу слід відновити дошлюбне прізвище - «[PERSON] », про що вона просила у своїй заяві, оскільки відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу у подальшому іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved