Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

08.05.2024 р. до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якому позивачка просила: - стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати для утримання спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , на придбання ліків, меблів, телефону одноразово в розмірі 41 246,00 грн. Позовну заяву позивачка обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний рішенням суду. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Крім цих коштів відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги, з сином не спілкується, не дбає про його виховання та розвиток. На сьогоднішній день позивачка забезпечує дитину самим необхідним, а саме головне, що дитина, завдяки їй, має де проживати. У них є своя квартира, в купівлі якої відповідач участі не приймав. За період 2023-2024 років позивачкою на утримання (крім одягу, продуктів та речей, необхідних для проживання), на розвиток сина, забезпечення його меблями та нормальним місцем для навчання та відпочинку було витрачено кошти, за які придбано: ліжко, матрац, стіл, стілець, шафа, подушка, ковдра, комплект постільної білизни, полиця для книг, тумба, килим, настільна лампа та ін. Також позивачкою було витрачено додатково кошти на лікування сина, придбання для нього ліків, проведення лабораторних досліджень. 15.06.2023 р. нею було придбано телефон для сина, який в умовах війни є необхідною річчю для навчання, для контролю про стан та місце перебування дитини. У загальному позивачкою понесені додаткові витрати на сина в сумі 82492,00 грн., 50% яких просила стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 10.07.2024 р. відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19.08.2024 р. до суду надійшов відзив, поданий представником відповідача [PERSON] адвокатом Прокопцевим С.В., в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві зазначено, що відповідно до рішення суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Таким чином, щомісяця із заробітної плати [PERSON] сплачуються аліменти. Так, за період з 01.2022 по 07.2024 було стягнуто аліментів на загальну суму 196684,93 грн., що підтверджується довідкою №189/11133-вих від 12.08.2024. Відповідач вважає, що витрати, зазначені позивачкою на придбання ліків, меблів, телефону не належать до додаткових витрат відповідно до ст.185 СК України. Придбання ліків, меблів та телефону не є особливими обставинами. У даному випадку ці витрати належать до витрат на утримання дитини, що охоплюються поняттям аліментів. Крім того, на утриманні відповідача перебуває ще одна малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої також стягуються аліменти на підставі рішення суду, починаючи з 02 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Про фактичну сплату цих аліментів свідчить довідка №189/11139-вих від 12.08.2024. Тому відповідач не має фінансової можливості сплачувати додаткові кошти на сина. Надані позивачкою докази на підтвердження витрат не є належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами. Товарні чеки на придбання меблів не відповідають чинному законодавству. Крім того, з їх змісту взагалі неможливо зрозуміти, які товари вказані в них. Щодо фіскальних чеків на придбання ліків, то позивачкою не доведено, що ці ліки використовувались саме на лікування дитини, оскільки назви ліків не співпадають з назвами ліків, вказаних у медичних виписках, дати фіскальних чеків не співпадають з датами хвороби дитини. Зважаючи на викладене вище, відповідач вважає, що позивачка не довела свої позовні вимоги належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. У судове засідання позивачка та її представник адвокат Федина О.В. не з`явилися, але адвокат скерував до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Прокопцев С.В. у судове засідання не з`явилися, але адвокат скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі та у відсутність відповідача, наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивачка та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2023 у справі №635/3449/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Із довідки №89/11133-вих від 12.08.2024 р., виданої АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», що додана представником відповідача до відзиву, вбачається, що відповідач сплачує аліменти на користь позивачки. За період січень 2022 липень 2024 загальна сума сплачених аліментів становить 196684,93 грн. Також згідно довідки №89/11139-вих від 12.08.2024 р., виданої АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та наданої стороною відповідача, [PERSON] сплатив на користь [PERSON] за вересень 2023 липень2024 аліменти в загальній сумі 52352,69 грн. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї особливих здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. При цьому визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Обґрунтовуючи стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, позивачка просила стягнути понесені нею витрати на придбання для сина ліків, меблів, телефону. Проаналізувавши вищезазначені витрати, суд вважає, що такі витрати не передбачені ст. 185 СК України та не можуть бути віднесені до додаткових витрат на дитину у розумінні ст. 185 СК України. Позивачем не наведено наявності особливих обставин (висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, проведення лабораторних досліджень (на підтвердження яких надано копії квитанцій, фіскальних чеків), тому дані витрати охоплюються аліментними зобов`язаннями. Надані копії медичних оглядів, виписок з історії хвороб не свідчать про наявність у дитини хронічних хвороб, які потребують додаткових витрат на лікування. Витрати на придбання телефону не можна вважати додатковими витратами, оскільки такі не викликані особливими обставинами, відносяться до загального розвитку дитини, і є не обов`язковими, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Позивач не надала доказів, що такі витрати пов`язані з розвитком певних здібностей дитини чи необхідності телефону для навчання. Позивачкою не доведено суду та не надано належних та допустимих доказів того, що придбання меблів для сина було зумовлено особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини особливих здібностей, талантів, або ж у зв`язку з хронічною хворобою. За ст. 185 СК України позивач повинен довести наявність у дитини або особливих здібностей, які потребують розвитку, або наявність хронічного захворювання або каліцтва, на яке необхідно витрачувати певні кошти, або зазначити інші обставини, які б свідчили про необхідність додаткової витрати грошових коштів. Натомість позивачка вказала витрати, які охоплюються звичайними обставинами, і для несення цих витрат і стягуються аліменти на утримання дитини, тому ці вимоги задоволенню не підлягають. Будь-яких належних доказів на підтвердження додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку особливих здібностей чи в зв`язку з її хронічною хворобою, каліцтвом тощо позивачем не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача передбачених ст. 185 СК України додаткових витрат на дитину. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed