Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У липні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПриватБанк, банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 20.08.2015 підписала заяву, чим підтвердила свою згоду на те, що остання разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає між нею та ПриватБанком Договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, вона отримала кредитну картку та їй встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50000 грн. Виконання відповідачем договору підтверджується фактом користування картковим рахунком та використанням кредитних коштів. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Позичальник, в свою чергу, своєчасно не повертає отримані грошові кошти і станом на день звернення з позовом до суду має заборгованість на загальну суму 55807,40 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Сторони до суду не прибули. Представник позивача у позові просила розглядати справу без її участі. Відповідач надіслала відзив, у якому зазначила, що жодного доказу, який би підтверджував наявність між нею та позивачем укладеного кредитного договору, а також перерахування їй коштів, не надано, оскільки такий має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). Наданий розрахунок заборгованості не є належним, допустимим і достовірним доказом. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). За кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, та сплатою відсотки за користування кредитними коштами (ст.1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. З оглянутих судом анкети-заяви від 20.08.2015 (а.с.206) та заяви від 08.02.2022 (а.с.60) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (далі по тексту Умови) слідує, що [PERSON] , ознайомившись з такими, виявила бажання на споживче кредитування, відкриття і обслуговування поточного рахунку та власним підписом висловила свою згоду, що Умови і її заяви складають між нею та банком договір банківського рахунка. Підписуючи останні, які містять усі істотні умови договору (строк, суму, відсоткову ставку, комісії та додаткові послуги, за які доведеться сплатити), вона зобов`язалася належним чином їх виконувати. Тип кредиту відновлювана кредитна лінія, це такий вид кредиту, який передбачає можливість клієнта отримувати кошти періодично по мірі необхідності в рамках встановленого заздалегідь ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину, здійснювати повторне запозичення протягом терміну дії кредитної лінії. Строк кредиту 12 місяців з пролонгацією. Мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб та строк його надання безготівковим шляхом. Публічним є договір, в якому одна сторона\~підприємець взяла на себе обов`язок, окрім іншого, надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписанням заяв відповідач беззастережно підтвердила, що прийняла Умови банку, розміщені на його офіційному сайті. Матеріали справи містять підписані відповідачем заяви про приєднання, які недійсними не визнавались, відповідачем (боржником) з підстав безгрошовості у порядку\~ст.1051 ЦК України\~не оскаржувались. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). З огляду на наведене, суд вважає, що між [PERSON] та банком правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомилася, погодилася та не сприймала їх, як невигідні для себе. Перед укладенням договору відповідач була вільною в погодженні всіх умов кредитування в банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту вона була ознайомлена, погодилася з ними та прийняла їх. З наданої банком виписки по картковому рахунку клієнта (далі Виписка) на 100 аркушах слідує, що починаючи з серпня місяця 2015 року відповідач користувалася кредитними коштами: поповнювала готівкою свою картку, мобільний телефон, здійснювала різноманітні покупки, знімала готівку, оплачувала залізничні, поштові послуги, розраховувалась у ресторанах тощо. Згідно наданого банком розрахунку у відповідача станом на 15.05.2024 заборгованість за кредитним договором становить 55807, 40 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 45091,83 грн та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 10715,57 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Загальні правила щодо форми договору визначені статтею 639 ЦК, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відтак, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено факт надання позичальнику кредиту, його розміру та користування кредитними коштами. У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Оскільки сторони у цій справі досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Факт не вчинення [PERSON] жодних дій щодо розірвання Договору, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати в рахунок часткового погашення заборгованості за Договором є нічим іншим як визнання Договору таким, що укладений з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ передбачених Договором. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надала суду докази, які б спростовували факт надання їй кредиту. Правильність наданого позивачем суду розрахунку заборгованості відповідачем також не спростована, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено, як і не було надано власного розрахунку. Також доказів про добровільне виконання зобов`язань відповідачем суду не надано. З огляду на погоджені сторонами умови кредитування, проведений позивачем розрахунок заборгованості, заявлений до стягнення з відповідача, вірний. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі. Відтак, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений банком при подачі позову.

Outcome: approved