Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

[PERSON] через свого представника в травні 2024 року звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання із [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свою заяву обґрунтовує тим, що вона є пасирбицею спадкодавця, а квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить їй та членам її сім`ї, серед яких і її вітчим [PERSON] , на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру №08805-3 , виданим Львівською міською радою за розпорядженням Львівської міської ради №729 від 26.11.1997 року. Заявниця посилається на те, що у [PERSON] інших спадкоємців немає, а тому вона зверталась до приватного нотаріуса ЛМНО Щебивовк О.О. із заявою про прийняття спадщини, на що листом від 01.02.2022 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із рекомендацією про звернення до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Обгрунтовуючи те, що вона дійсно проживала однією сім`єю із [PERSON] , заявниця вказує, що вона була зареєстрована і проживала за вказаною адресою разом з [PERSON] із 1974 року до дня його смерті, що може бути підтверджено доданими до заяви доказами та показами свідків. Також у заяві посилається на те, що у зв`язку із похилим віком в останні роки життя вітчим потребував стороннього догляду і допомоги у веденні домашнього господарства, яку вона і надавала, зокрема, фізично і фінансово забезпечуючи ведення такого. [PERSON] вказує на те, що відносини із вітчимом у неї завжди були теплими, а [PERSON] на протязі її життя виявляв до неї батьківську турботу, виховував її та вважав донькою. У зв`язку з неможливістю реалізувати свої права у інший спосіб заявниця змушена звернутись до суду і просить задовольнити свої вимоги. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 30.05.2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, про що повідомлено учасників справи. У судовому засіданні заявниця і її представник заяву підтримали в повному обсязі з підстав наведених у такій. Заявниця доповнила свої доводи, вказавши на те, що вона все життя вважала [PERSON] своїм справжнім батьком, піклувалася про нього, вела із ним спільне домашнє господарство, фінансово забезпечувала покращення житлових умов та слідкувала за станом квартири, а після смерті [PERSON] також взяла на себе оплату та організацію похорону разом із доньками. Заінтересована особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Щебивовк Оксана Олексіївна 26.08.2024 року надіслала на адрес суду клопотання, у якому просить розглянути справу без її участі, у вирішенні заяви покладається на розсуд суду. Оскільки у судовому засіданні таке клопотання було підтримано учасниками справи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності заінтересованої особи на підставі наявних у суду матеріалів справи. Заслухавши пояснення та доводи заявника і її представника, показання заявника, яка була допитана як свідок в порядку ст.234 ЦПК України, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Також, як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 08.06.2021 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У відповідності до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] 22.11.2021 року звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , з яким проживала однією сім`єю до дня смерті за зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 77). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22.11.2021 року приватним нотаріусом Щебивовк О.О. відкрито спадкову справу № 63/2021 (а.с. 77зв.). 01.02.2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. надано письмову відповідь, якою [PERSON] повідомлено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] необхідно звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини (а.с. 89). З наведеного вбачається, що підставою для звернення до суду із даною заявою є неможливість заявника [PERSON] реалізувати належним чином свої спадкові права після смерті [PERSON] у зв`язку із необхідністю встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За приписами статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року по справі №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Аналогічних висновків дійшов КСУ й у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99, згідно якого обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат, спільний бюджет, спільне харчування, купівля майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Отже, проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Відповідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Підсумовуючи вищевикладене, слід дійти до висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем є доведеність факту їх спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі N 644/6274/16-ц (провадження N 14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21 березня 2019 року у справі N 461/4689/15-ц (провадження N 61-43735св18); від 10 жовтня 2019 року у справі N 520/8495/17 (провадження N 61-7058св19); від 17 жовтня 2019 року у справі N 712/1294/17 (провадження N 61-34351св18); від 09 січня 2020 року у справі N 186/421/17 (провадження N 48280св18); від 09 червня 2021 року у справі N 346/5702/18 (провадження N 61-17111св20), від 27.05.2021 у справі 552/196/20; від 01.09.2021 у справі №523/9720/17. Судом встановлено, що 12.08.1967 року між [PERSON] та матір`ю заявника - [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №1181, що підтверджується витягом №00033805851 від 22.11.2021 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 87). Як вбачається із копії паспорта [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , місце проживання останнього 25.01.1974 року було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). Довідками з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛКП «Левандівка» № 1347 від 01.12.2021 року та ЛКП «Граніт» №89 від 01.2009 підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] з 25.01.1974 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 21-22). Згідно акта №252 від 25.11.2021 року складеного комісією в складі майстрів ЛКП «Левандівка» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] із своєю пасербицею [PERSON] до моменту смерті [INFO] . Вказаний факт засвідчено сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.20) Факт постійного проживання заявника та спадкодавця [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, свідки [PERSON] та [PERSON] , які є доньками заявника, в судовому засіданні дали суду показання, що вони усе життя прожили із [PERSON] , вважаючи його своїм дідусем, вказували на те, що відносини [PERSON] та [PERSON] завжди були теплими, а спільне життя проходило у гармонії та повазі. Підтведрили, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . Вказували і на те, що заявниця піклувалась про [PERSON] , вела їх спільне домашнє господарство, допомагала у забезпеченні комфортних умов для життя, а також брала разом із ними участь у організації і забезпеченні проведення похорону [PERSON] . Свідок [PERSON] в суді надала показання, що є подругою заявника, неодноразово приходила до неї в гості та знайома із її вітчимом [PERSON] , який проживав разом з нею. Вказувала, що знала їх сім`ю із часів навчання у школі, а тому може підтвердити, що заявник проживала із [PERSON] у злагоді та ведучи спільне домашнє господарство протягом більш ніж 40 років та до моменту смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка була колегою [PERSON] по роботі у Українському державному геологорозвідувальному інституті (УКРДГРІ), надала суду показання, в яких повідомила, що була добре знайома із [PERSON] та його сім`єю, адже довго працювала із ним. Підтвердила те, що він постійно проживав із своєю пасербицею за адресою: [ADDRESS] , а їх відносини були сімейними, як батька з донькою. За встановлених обставин, суд дійшов переконання, що факт постійного проживання за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зі [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю протягом більш ніж п`ять років до дня його смерті [INFO] , а саме з 1974 року, повністю знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, про що свідчать досліджені судом докази в їх сукупності. Беручи до уваги також, те, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як надає їй можливість реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , тому заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved