Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У липні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Менської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якій просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Менської міської ради №274 від 02 жовтня 2023 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» та визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що після розірвання шлюбу з [PERSON] їхній спільний син - [PERSON] , залишився проживати з матір`ю в однокімнатній квартирі, що розташована у [ADDRESS] , яка була придбана позивачем та зареєстрована на [PERSON] з усною домовленістю, що дана квартира буде власністю сина [PERSON] після досягнення ним повноліття. Спору щодо визначення місця проживання дитини між ним та [PERSON] не було. В квітні 2024 року йому стало відомо, що квартира в [ADDRESS] , продана, а його син, [PERSON] , виписаний з цієї квартири, у зв`язку з чим він звернувся з відповідними заявами до Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, Центру надання адміністративних послуг міста Чернігова, Служби у справах дітей Менської міської ради, Відділу надання адміністративних послуг Менської міської ради Чернігівської області та йому стало відомо, що [PERSON] , [INFO] , 04 жовтня 2023 року знято з реєстрації місця проживання по [ADDRESS] та місце його проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Менської міської ради №274 від 02 жовтня 2023 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини». Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки між позивачем та [PERSON] відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини, в оскаржуваному рішенні підставами його прийняття вказані статті законів, які не пов`язані із суттю прийнятого рішення, є необґрунтованим, прийнятим без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, без дотримання рівності зацікавлених сторін та без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення. 02 серпня 2024 року від Менської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що однією з підстав прийняття оскаржуваного рішення був висновок Служби у справах дітей Менської міської ради від 07 вересня 2023 року №11, який прийнятий окремою юридичною особою, яка не залучена до участі у справі як орган, який видав дане рішення та не наведено доказів скасування даного рішення в іншому порядку. Не заперечує, що посилання у рішенні на статтю 166 СК України є помилковим, але це не є підставою для визнання рішення протиправним. На даний час малолітня дитина зареєстрована разом зі своєю матір`ю, що відповідає інтересам дитини, а квартира у місті Чернігові продана і новий власник квартири не надавав дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини у його квартирі. 14 серпня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, у якому зазначено, що обставини, викладені у відзиві на позовну заяв не спростовують доводів позивача. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 02 серпня 2024 року. Протокольною ухвалою від 02 серпня 2024 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача, залучено [PERSON] , у зв`язку з чим підготовче засідання відкладено на 02 вересня 2024 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2024 року за клопотанням представника позивача позовну заяву [PERSON] в частині позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини залишено без розгляду. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 вересня 2024 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, зазначивши, що оскаржуваним рішенням порушуються права позивача на його участь у вихованні дитини, позивач позбавлений можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Представник відповідача - Менської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти позову, посилаючись на те, що позивачем наведені формальні підстави для скасування рішення виконавчого комітету, однак не зазначено, яким чином скасування даного рішення захистить інтереси дитини. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначила про те, що вона зверталася до позивача з проханням надати дозвіл на зміну місця реєстрації малолітнього сина, оскільки стало питання щодо поліпшення житлових умов шляхом купівлі-продажу нової квартири, більшої площі, оскільки квартира по [ADDRESS] є однокімнатною, квартира-студія, а у неї народилася ще одна дитина. [PERSON] їй відмовив, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися для вирішення цього питання до органу опіки та піклування Менської міської ради, оскільки з початком війни вона з дітьми вимушена була змінити місце проживання з м. Чернігова на місто Мену, де [PERSON] з травня 2022 року по грудень 2023 року навчався у Менській гімназії. Оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Менської міської ради її заяву було задоволено, на даний час вона разом з дітьми зареєстрована по [ADDRESS] . З січня 2024 року вона з дітьми проживає у м. Чернігові, на даний час квартира по [ADDRESS] продана, нову квартиру ще не купила, має намір купити приватний будинок. Зазначила, що вона не чинить жодних перешкод для спілкування батька з сином, позивачу відоме нове місце проживання дитини у м. Чернігові, він неодноразово забирав дитину до себе на вихідні, спілкується з дитиною по телефону. Вважає, що зміна місця реєстрації дитини ніяким чином не порушує його права щодо участі у вихованні дитини та виконанні своїх батьківських обов`язків. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 квітня 2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] . 27 червня 2023 року [PERSON] звернулася із письмовою пропозицією щодо досудового врегулювання спору до [PERSON] з метою вирішення питання щодо зміни реєстрації місця проживання малолітньої дитини та надання відповідного дозволу. 18 липня 2023 року [PERSON] надав письмову відповідь, у якій зазначив, що він надасть дозвіл на зміну місця проживання, але при цьому висунув ряд умов. 15 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до відділу ЦНАП Менської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), у якій просила зареєструвати місце проживання (перебування) особи, чиї інтереси вона представляє, [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання/перебування на дату звернення: [ADDRESS] . Відділом ЦНАП Менської міської ради відмовлено у реєстрації місця проживання (перебування з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання, оскільки відповідно до п.п. 32, 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року №265, відсутня згода одного з батьків дитини на реєстрацію місця проживання дитини, з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання. 07 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до комісії з питань захисту прав дитини із заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] . 08 вересня 2013 року заява [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] , була розглянута комісією з питань захисту прав дитини при Менській міській раді, якою було вирішено рекомендувати виконавчому комітету Менської міської ради визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] . Згідно з Висновком про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженим 07 вересня 2023 року начальником служби у справах дітей Менської міської ради О. Васильчук, служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання по [ADDRESS] від 22.08.2023, вказаний житловий будинок належить [PERSON] , у будинку створені належні умови для проживання дитини, достатньо місця для гри, є окрема кімната, спальні місця, у сім`ї доброзичливі, родинні стосунки. У власності [PERSON] є квартира у [ADDRESS] , де проживає [PERSON] разом з бабусею та дідусем, оскільки хлопчику звідти ближче до школи. На час обстеження мати хлопчика з чоловіком та дитиною проживає у м. Чернігові, батько перебуває за кордоном, на зв`язок не виходить. Згідно з актом оцінки потреб сім`ї/особи № 429 у період з 22.08.2023 по 28.08.2023 та Висновком оцінки потреб сім`ї, складеними фахівцем КУ ММЦСС [PERSON] за результатами оцінювання потреб сім`ї, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , яка складається з [PERSON] - прабабусі, [PERSON] - прадіда та [PERSON] - правнука, у соціальних послугах, з`ясовано, що сім`я не перебуває у складних життєвих обставинах, у дитини відсутні ознаки психологічної травми, прабабуся та прадід здатні забезпечувати потреби дитини, вплив факторів сім`ї та середовища позитивний, дитина здорова, забезпечена раціональним харчуванням, навчається у школі, успішність добра, займається з репетитором з англійської мови, відвідує спортивні секції з баскетболу, футболу, має необхідне шкільне приладдя, комп`ютер, телефон, планшет, дитина активна, не має шкідливих звичок, має довірливі стосунки з бабусею та дідусем, любить маму, спілкується з татом, має друзів. Відповідно до довідки Опорного закладу Менської гімназії Менської міської ради №310 від 10.07.2023, [PERSON] , [INFO] , навчається в Опорному закладі Менської гімназії Менської міської ради з 03 жовтня 2022 року, є учнем 4-А класу. Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради №274 віл 02 жовтня 2023 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Чернігівської загальноосвітньої школи I-III ступенів №19 Чернігівської міської ради №119 від 03.06.2024, [PERSON] , [INFO] , навчається в Чернігівській загальноосвітній школі I-III ступенів №19 Чернігівської міської ради з 05 січня 2024 року по теперішній час, закінчив 4-Г клас. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. У статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 р. N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. N 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України "Про охорону дитинства" (Преамбула Закону). Стаття 8 вказаного закону передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 18 вказаного Закону Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Як встановлено статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. У відповідності до ч.1 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (ч.4 ст.29 ЦК України). Як визначено частиною 1 статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Крім того, приписами ст. 156 Житлового кодексу України передбачено право на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей, без згоди інших співвласників житлового приміщення. Таким чином, до досягнення дитиною 10 років її місце проживання може бути зареєстроване лише за місцем проживання батьків (або одного з них). Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265, метою якого є унормування зазначеного питання, встановлює обов`язкову згоду обох батьків. При чому, порядок дій у разі відмови або ненадання згоди вказаним Порядком не зазначений, що породжує подальшу правову невизначеність для одного з батьків. Згідно з пунктом 16 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 07 лютого 2022 року № 265, місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку (пункт 17). Згідно з пунктом 33 Порядку подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Отже, у випадку, якщо один з батьків не надав згоди на реєстрацію місця проживання дитини з другим з батьків, реєстрація місця проживання дитини здійснюється на підставі рішення суду чи органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини. Дозвіл щодо перереєстрації місця проживання малолітньої дитини без згоди одного з батьків надається за результатами подання заяви в службу у справах дітей (орган опіки та піклування). Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] дитина залишилася проживати разом з матір`ю - [PERSON] . З [INFO] місце проживання [PERSON] , [INFO] , було зареєстроване за адресою місця проживання матері - [ADDRESS] . Будь - яких обставин, які б свідчили про наявність спору між батьком та матір`ю дитини, щодо визначення його місця проживання, судом не встановлено. З метою поліпшення умов проживання дитини виникла необхідність продати вказану квартиру та придбати квартиру більшої площі з окремими кімнатами, в зв`язку з чим необхідно було змінити реєстрацію місця їх проживання з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, у 2022 році від початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України [PERSON] разом з малолітньою дитиною - [PERSON] змінили місце проживання, вони переїхали з м. Чернігова до міста Мена, де дитина навчалася у Менській гімназії з жовтня 2022 року по грудень 2023 року, що підтверджується відповідною довідкою з навчального закладу. Отже, у даному випадку виник спір між батьками малолітнього [PERSON] з приводу зміни зареєстрованого місця проживання малолітньої дитини одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання. З метою вирішення питання щодо зміни реєстрації місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] зверталась з письмовою пропозицією щодо досудового врегулювання спору до [PERSON] з проханням надати нотаріально посвідчений дозвіл на зміну реєстрації місця проживання малолітньої дитини, але позивач у своїй відповіді зазначив, що надасть такий дозвіл, але за певних умов. Отже, фактично батьки малолітньої дитини не досягли згоди з цього питання, [PERSON] не отримала відповідного дозволу від батька дитини, у зв`язку з чим 07 вересня 2023 року звернулася до комісії з питань захисту прав дитини із заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Висновком про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженим 07 вересня 2023 року начальником служби у справах дітей Менської міської ради О. Васильчук , служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради №274 віл 02 жовтня 2023 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Твердження представника позивача про те, що оскаржуване позивачем рішення виконавчого комітету Менської міської ради №274 від 02 жовтня 2023 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» порушує права позивача щодо його участі у вихованні дитини та перешкоджає у здійсненні ним своїх обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження, є голослівними та суперечить змісту позовної заяви, у якій зазначено, що батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки, хоча в силу своєї професійної діяльності багато часу перебуває за кордоном, сплачує аліменти на утримання дитини згідно з умовами укладеного аліментного договору. В судовому засіданні [PERSON] зазначила про те, що позивачу відоме було місце проживання дитини, як у м. Мена, так і місце проживання дитини на даний час у м. Чернігові, батько спілкується з дитиною, періодично зустрічається з сином, інколи забирає його на вихідні до себе, вона не чинить будь-яких перешкод у спілкуванні батька й дитини. На даний час малолітня дитина зареєстрована разом зі своєю матір`ю, а квартира у місті Чернігові продана і новий власник квартири не надавав дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини у його квартирі. Діючим законодавством не закріплено обмеження щодо реєстрації дитини, а лише встановлено певний порядок її реєстрації за згодою батьків або за рішенням суду чи органу опіки та піклування, який дозволив зареєструвати дитину без згоди одного з батьків. Один із батьків, котрий не надає згоди на зняття та реєстрацію місця проживання дитини порушує права дитини та права того з батьків, з ким проживає дитина, на свободу пересування та на вільний вибір місця проживання. Відповідно до цивільного законодавства України місце проживання дитини має відповідати місцю проживання батьків, або одного з них. Сімейним кодексом України передбачено, що місце проживання визначається за домовленістю батьків. З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, зареєстрованим місцем проживання якої є [ADDRESS] , спір між батьками щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, відсутній, проте батько не надавав дозволу на зміну місця реєстрації дитини, суд дійшов висновку, що зміна місця реєстрації за встановлених обставин відповідає інтересам дитини. Інші підстави, на які посилається позивач, є формальними, та не можуть бути підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним та його скасування.

Outcome: dismissed