Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

У лютому 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість станом на 14.02.2024 року за Договором № 455681-КС-010 про надання кредиту в загальному розмірі 73000,00 грн., 10950,00 грн заборгованості по комісії за видачу кредиту, 233097,36 грн заборгованість за процентами, а також покласти на відповідача понесені судові витрати. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти в розмірі 73000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 14.02.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 317047,36 грн, що складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 73000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 233097,36 грн., суми прострочених платежів за комісією - 10950,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2024 у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, та про те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи відповідач повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомили. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, судові документи направлялись відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання, врученні не були, та конверт було повернуто за зворотною адресою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. За ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, сторони вважаються належно повідомленими про розгляд даної справи. Відповідач правом подати відзив на позов не скористався. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що 03.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 455681-КС-010 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти в розмірі 73000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. У позовній заяві вказано, що станом на 14.02.2023 року утворилась заборгованість, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 73000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 233097,36 грн, суми прострочених платежів за комісією - 10950,00 грн. Вказані обставини підтверджуються: договором № 455681-КС-010 про надання кредиту від 03.04.2023; додатком № 1 до Договору № 455681-КС-010 про надання кредиту від 03.04.2023; Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика»; розрахунком заборгованості за кредитом у гривні, візуальною формою послідовності дій клієнта; анкетою клієнта [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, а отже підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 455681-КС-010 про надання кредиту від 03.04.2023 року яка станом на 14.02.2024 складає 317047, 36 грн, з яких сума прострочених платежів по тілу кредиту - 73000,00 тис. грн, сума прострочених платежів по процентах - 233097,36 грн, сума прострочених платежів за комісією - 10950,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави . За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу було додано копії наступних документів, а саме: договір про надання правової допомоги від 25.11.2022 року складений між ТОВ «Бізнес Позика» та АО «Правовий Баланс»; рахунок-фактура № Р-00000104 від 08.02.2024 про надання правової допомоги згідно Розділу 2 Договору про надання правової допомоги від 25.11.2022, а саме надання правової допомоги згідно Розділу 2 Договору про надання правової допомоги від 25.11.2022, а саме за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] ; акту № Р-00000104-08-02/24 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08.02.2024; копія платіжної інструкції № 1632 від 08.02.2024, призначення платежу: оплата надання правової допомоги по стягненню заборгованості з [PERSON] зг. рах. № Р-00000104 від 08.02.2024 по Дог. б/н від 25.11.2022. Отже, суд вважає, що позивачем було належним чином доведено факт понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, а тому така вимога підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 1635 від 08.02.2024 про сплату судового збору у сумі 4755,71 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved