Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

20 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про визнання договору дійсним та визнання права власності. Ухвалою суду від 15 травня 2024 року замінено первісного відповідача належним відповідачем [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що 04 травня 2015 року позивачка уклала з [PERSON] договір, за ким придбала у власність гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] , товариство закритих стоянок транспортних засобів «Автомобіліст», гараж 1/ [NUMBER] , та сплатила грошові кошти в розмірі 15000 грн. Гараж розташований на земельній ділянці кадастровий номер 12110000000:08:222:0002, загальною площею 4,32226 га, яка знаходиться в постійному користуванні товариства закритих стоянок транспортних засобів «Автомобіліст». Загальна площа гаража складає 19,2 кв.м, розміром 3,54 х 6,0 м, площею основи 21,2 кв.м, до складу якого входить бетонний погріб п/д, загальною площею 6,6 кв.м, та бетонна оглядова яма о/я. Загальна площа складає 25,8 кв.м. [PERSON] передав позивачці правовстановлюючі документи, технічний паспорт та ключі на гараж, нотаріально посвідчити угоду обіцявся згодом, однак [INFO] помер. Позивачка вважає, що є всі підстави визнати вищевказаний договір дійсним, оскільки між сторонами було досягнуто всіх істотних умов договору, а саме: предмету та його ціни. Посилаючись на вищевказані обставини позивачка просила суд задовольнити позов. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір, за яким останній продав гараж 1/87, розташований за адресою: [ADDRESS] , товариство закритих стоянок транспортних засобів «Автомобіліст», та отримав грошові кошти в розмірі 15000 грн. Гараж розташований на земельній ділянці кадастровий номер 12110000000:08:222:0002, загальною площею 4,32226 га, яка знаходиться в постійному користуванні товариства закритих стоянок транспортних засобів «Автомобіліст». Загальна площа гаража складає 19,2 кв.м, розміром 3,54 х 6,0 м, площею основи 21,2 кв.м, до складу якого входить бетонний погріб п/д, загальною площею 6,6 кв.м, та бетонна оглядова яма о/я. Загальна площа складає 25,8 кв.м. Вказаний договір підписаний сторонами, однак нотаріально не посвідчений. Згідно витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 03.10.2012, гараж за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка за кадастровим номером 12110000000:08:222:0002, належить на праві власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2012, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лосінець С.М., зареєстровано в реєстрі за № 1273. Також, даний факт підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 30.12.2019. Актом про\~вільне та\~відкрите володіння\~нерухомим майном\~від 10.06.2020,\~посвідченого в.о.\~голови товариства\~закритих стоянок\~транспортних засобів\~«Автомобіліст» Хом\~Г.В.,\~підтверджено безперервне,\~вільне,\~відкрите користування\~та володіння\~вищевказаним гаражем\~з грудня\~2012\~року по\~теперішній час [PERSON] , яка дбає про гараж, підтримує його в охайному стані, проводить дрібний ремонт, сплачує всі необхідні внески та податки. [INFO] помер [PERSON] , що встановлено свідоцтвом про смерть, виданого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 795. Матеріалами спадкової\~справи заведеної\~приватним нотаріусом\~Криворізького районного\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області\~Соболєвою Л.А.\~після смерті\~ [PERSON] ,\~встановлено,\~що після\~його смерті\~з заявою\~про прийняття\~спадщини звернулася\~донька [PERSON] (місце проживання: Чувашська Республіка), свідоцтво про право власності не видавалось. Згідно\~частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (статті 655 ЦК України), Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Разом з тим, частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Право власності\~вважається набутим\~правомірно,\~якщо інше\~прямо не\~випливає із\~закону або\~незаконність набуття\~права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Частиною 1 статті 334 ЦК України визначено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку (ст.16 ЦК України). На підставі вимог ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема з правочинів. У Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. З огляду на викладене, судом встановлено, що сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено, а тому суд вважає, що є підстави для визнання дійсним договору від 04.05.2015 щодо купівлі-продажу гаража, укладеного між померлим [PERSON] та позивачкою, та визнання за останньою права власності на вказаний гараж. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved