Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Хустської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи позовні вимоги наступним. [INFO] помер [PERSON] чоловік [PERSON] та батько [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] \~ - позивачі, на момент смерті [PERSON] були зареєстровані та проживала разом з померлим у будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою Липчанським старостинським округом №284/02-22 від 26.06.2024 року. Відносно вищезазначеного житлового будинку вказують, що право власності на нього зареєстровано за колгоспним двором, головою якого був померлий [PERSON] . Однак таке свідоцтво не посвідчує право власності померлого [PERSON] на житловий будинок, оскільки для визначення кола співвласників житлового будинку після припинення колгоспних дворів потрібно встановлювати низку юридичних фактів, у зв`язку з чим позивачі змушені звернутися до суду. Вказаний вище житловий будинок побудований членами сім`ї позивачки у 1975 р. і належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] згідно із свідоцтвом про право власності колгоспного двору на житловий будинок від 16.03.1990 р., виданого за №747 на підставі рішення виконкому Хустської районної Ради народних депутатів №50 від 14.03.1990 року. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] \~ було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору. Наразі позивачі є спадкоємцями за законом після смерті батька та чоловіка, проживають в будинку [ADDRESS] , однак не можуть оформити на нього право власності. Відповідно до ст.120 ч.1 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ч.2 ЦК УРСР). Разом з [PERSON] на 1990 рік в будинку була зареєстрована [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання позивачі не з`явились. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Хустської міської ради в судове засідання не з`явилась. Представником за довіреністю [PERSON] подано клопотання про проведення розгляду справи без участі уповноваженого представника за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 02.03.2022р. [PERSON] , голова колгоспного двору, помер. Єдиними спадкоємцями після його смерті є син [PERSON] та дружина [PERSON] . У довідці, виданої Липчанським старостинським округом Хустської міської ради від 26.06.2024 № 284/02-22, зазначено, що згідно по господарської книги\~ в житловому будинку\~ до 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали: [PERSON] та [PERSON] та померлий [PERSON] .. Роз`ясненням приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Ляшко В.О. №87/01-16 від 14.08.2024р. стверджується, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок при оформленні спадщини. У довідці оцінювача від 17.06.2024 р., інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] становить 118 560грн. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкова справа після померлого [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Ляшко В.О. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Матеріали справи містять технічний паспорт, складений станом на 18.01.2024 р., відповідно до якого домоволодіння самовільних побудов не має. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа та державної реєстрації житлового будинку перешкоджає реалізації спадкових прав позивачів, у позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved