Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Марич Іван Юрійович, звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з 28 жовтня 2010 року по 13 січня 2015 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . За рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 08.08.2011 року у справі №2-651/2011 було присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 09.06.2011 року. Відповідач, працюючи в російській федерації, періодично сплачував аліменти банківськими переказами та погашав заборгованість, про те з березня 2022 року не сплатив жодної копійки аліментів, і його борг на час подання позову складає 70632 гривень. Відповідач декілька років назад виїхав на заробітки за межі країни, фізично здоровий, нікому аліменти не сплачує. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2022 року по 22.08.2023 року в сумі 70632 гривні. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Марич І.Ю. в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьком в свідоцтвах про народження яких значиться відповідач [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 січня 2015 року в цивільній справі №306/3362/14-ц, яке набрала законної сили 10 березня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №120, було розірвано. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2011 року в цивільній справі №2-651/2011 р., яке набрала законної сили 19 серпня 2011 року, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше тридцяти відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення ними повноліття, починаючи з 09 червня 2011 року. 14 червня 2018 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу змінили прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого Свалявським відділом державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області від 19 червня 2023 року відомо, що розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачкою [PERSON] по сплаті аліментів, за період з 03 червня 2015 року по 31 травня 2023 року, становить 57628,82 гривень. При цьому, даний розрахунок на момент вирішення даного спору не оскаржений та не визнаний необґрунтованим. Доказів на підтвердження погашення заборгованості по аліментам або про часткову сплату грошових коштів в рахунок погашення заборгованості по аліментам відповідачем суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Статтею 180\~СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною першою ст.196 СК України, встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому за змістом ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 12 вересня 2018 року в справі №759/9457/15-ц відійшла від попереднього висновку Верховного Суду України та висловила висновок, що у статті 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A 1 х1%х Q 1) + ( A2 х1%х Q2)+………. (A nї1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.01.2022 року, справа №711/679/21, провадження №61-18434св21, зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Згідно з розрахунком суми неустойки за прострочення відповідачем сплати аліментів, наданого позивачем, розмір пені за прострочення сплати аліментів на двох дітей за період: з квітня 2022 року по липень 2023 року становить 187643 гривні, при цьому сукупний розмір заборгованості відповідача по аліментах станом на 1 червня 2023 року (згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого Свалявським відділом державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області від 19 червня 2023 року) складає 57628 гривень 82 копійки. При цьому, суд зазначає, що належних та допустимих доказів наявності у відповідача [PERSON] перед позивачкою [PERSON] заборгованості по аліментах за період з 1 червня 2023 року по 22 серпня 2023 року, позивачем та її представником суду не надано. З урахуванням того, що розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментах, суд вважає, що позивачка як одержувач аліментів має право на стягнення з відповідача 57628 гривень 82 копійки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за період з 9 квітня 2022 до 1 червня 2023 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період з 09 квітня 2022 до 1 червня 2023 року, в сумі 57628 гривень 82 копійки, а в решті позовних вимог слід відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: partial