Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 04 вересня 2007 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було укладено Договір кредитної лінії 8/2007 /840-МКЗ/31. Відповідно до п.1.1, 1.2, 5.1.2 Кредитного договору Первісний кредитор відкрив позичальнику кредитну лінію в сумі 24000,00 доларів США терміном на 84 місяці з 04 вересня 2007 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит до 03 вересня 2014 року зі сплатою за користування Кредитом відсотків з розрахунку 14,4% річних, а також сплатою неустойки та відшкодування завданих первісному кредиторові збитків. Відповідно до Графіку погашення кредиту до 03 вересня 2014 року позичальник повинен був сплатити первісному Кредитору 38710,25 доларів США, але на сьогоднішній день дана сума так і не сплачена. Крім того, у забезпечення виконання даного зобов`язання між первісним кредитором та [PERSON] 04 вересня 2007 року було укладено Договір поруки, відповідно до п.1.1 якого вона поручилася перед первісним кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань, що виникають із кредитного договору. За Договором поруки [PERSON] зобов`язалась відповідати перед первісним кредитором у повному обсязі. Також між первісним кредитором та [PERSON] 04 вересня 2007 року укладено Договір іпотеки, відповідно до п. 1.1. якого Іпотекодавець (відповідач, як поручитель) з метою забезпечення виконання зобов`язання, що випливає із Кредитного договору, цим передає іпотеку, Іпотекодержатель (первісний кредитор за Кредитним договором) приймає в іпотеку предмет іпотеки - нежитлову будівлю (магазину), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 24 липня 2019 року між первісним Кредитором та позивачем було укладено Договір №8/2007/840-МКЗ/31 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги, за яким первісний кредитор відступив йому шляхом продажу права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 8/2007/840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року та договорами забезпечення застави, поруки, іпотеки тощо (за наявності). Відповідно до Додатку № 1 до Договору №8/2007/840-МКЗ/31 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 24 липня 2019 року загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на 24 липня 2019 року складав 6680,63 доларів США, з яких: основний борг - 2 683, 10 дол. США; відсотки - 2118,59 дол. США; пеня - 1878,94 дол. США. Відповідно до п. 3.4 Договору №8/2007/840-МКЗ/31 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги боржникам було своєчасно повідомлено про відступлення права вимоги за Кредитним договором 27 липня 2019 року шляхом направлення листа про заміну кредитора у зобов`язані, що виникло із Кредитного договору, який було отримано останніми 30 липня 2019 року. Однак, заборгованість за кредитним договором у розмірі 6680,63 доларів США відповідачами так і не погашена, відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Договором кредитної лінії № 8/2007 /840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року в розмірі 7278,04 доларів США, яка складається з основного боргу - 2683,10 дол. США; відсотків - 2118,59 дол. США; пені - 1878,94 дол. США та 3 % річних - 597,41 дол. США., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі по 1064,59 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн. Представник відповідача [PERSON] надала пояснення, в яких зазначила, що [PERSON] з 07 серпня 1989 року по 01 березня 2011 року перебував у шлюбі з [PERSON] . У 2009 році Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області шлюб між ними розірвано. З моменту розірвання шлюбу по цей час на розгляді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебували і перебувають справи щодо поділу майна подружжя. Так, до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] про повернення коштів сплачених по кредитному договору, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 вересня 2007 року між відповідачем [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» був укладений договір кредитної лінії №8/2007/840-МКЗ/31. Відповідно до Довідки, наданої ПАТ «КБ «Надра» вихід.№1-10-3822 від 26.05.2016, станом на 19.05.2016 загальна сума заборгованості по кредитному договору №8/2007/840-МК/3/31 від 04.09.2007 складала 3946 дол.США. Лист-повідомлення про заміну кредитора за кредитним договором №8/2007/840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року від [PERSON] на ім`я [PERSON] направлявся на адресу тільки [PERSON] . [PERSON] не отримував листа-повідомлення про заміну кредитора за кредитним договором №8/2007/840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року, так само і не отримував будь які інші листи або вимоги щодо погашення боргу. Станом на 2019 рік строк позовної давності за кредитним договором №8/2007/840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року минув, тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. В запереченнях щодо поданих [PERSON] письмових пояснень та доказів позивач [PERSON] посилається на те, що строк позовної давності, про застосування якого заявив представник відповідача [PERSON] [PERSON] , не може бути застосований, оскільки права [PERSON] як нового кредитора за договором були порушені з моменту укладення між ним та АТ КБ «Надра» договору про відступлення права вимоги, тобто з 24.07.2019, а до суду він звернуся у березні 2021 року, тобто в межах строку позовної давності. Крім того, вважає, що довідка ПАТ КБ «Надра» №1-10-3822 від 26.05.2016 про розмір заборгованості за кредитом станом на 19.05.2016 не може бути врахована судом як доказ, оскільки є недостовірною через збільшення суми заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань після відступлення позивачеві права вимоги за договором. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача. Позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне. 04 вересня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №8/2007/840-МКЗ/31, відповідно до умов якого йому відкрито кредитну лінію в сумі 24000,00 доларів США терміном на 84 місяці з 04 вересня 2007 року та строком повернення до 03 вересня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4 % річних. Відповідно до Графіку погашення кредиту (Додатку 1 від 04 вересня 2007 року до Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору) до 03 вересня 2014 року [PERSON] повинен сплатити ПАТ «КБ «Надра» 38710,25 доларів США. 04 вересня 2007 року у забезпечення виконання [PERSON] зобов`язання за кредитним договором №8/2007/840-МКЗ/31 від 07 вересня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено наступні договори: - Договір поруки, у відповідності до умов якого остання поручилася перед ПАТ «КБ «Надра» за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №8/2007/840-МКЗ/31 від 07 вересня 2007 року, а також зобов`язалась відповідати перед первісним кредитором у повному обсязі солідарно з [PERSON] ; - Договір іпотеки №31/1, згідно з умовами якого [PERSON] з метою забезпечення виконання [PERSON] перед ПАТ «КБ «Надра» зобов`язань за кредитним договором №8/2007/840-МКЗ/31 від 07 вересня 2007 року передала ПАТ «КБ «Надра» в іпотеку нежитлову будівлю (магазину), розташовану за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2011 року, яке набрало законної сили 12.03.2011, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про повернення коштів, сплачених для погашення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-МКЗ/31 від 07 вересня 2007 року в розмірі 26161,79 дол.США (624865,35 грн.) відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів того, чи одержувала вона вимогу кредитора як поручитель, чи перейшло до неї право вимоги за зобов`язанням, яке ґрунтується на кредитній угоді з боржником [PERSON] та чи надавала вона [PERSON] докази переходу до неї прав у зобов`язанні. Дане рішення Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року залишено без змін. 24 липня 2019 року між ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» Білої І.В. та [PERSON] було укладено Договір № 8/2007/840-МКЗ/31 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги, згідно з яким ПАТ «КБ «Надра» відступив [PERSON] шляхом продажу права вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 8/2007/840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року та договорами забезпечення: застави, поруки, іпотеки тощо (за наявності). Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 8/2007/840-МКЗ/31 купівлі- продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 24 липня 2019 року загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на 24 липня 2019 року складав 6680,63 доларів США, з яких: основний борг - 2683, 10 дол. США; відсотки - 2118,59 дол. США; пеня - 1878,94 дол. США. Відповідно до листа-повідомлення (додаток до Договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги)) новим кредитором [PERSON] повідомлено [PERSON] про заміну кредитора за кредитним договором №8/2007/840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року. Але вказане повідомлення було направлено на адресу поручителя [PERSON] та отримано нею 30 липня 2019 року, що підтверджується описом про вкладене, фіскальним чеком та трекінгом Укрпошти. Крім того, вимоги [PERSON] від 19 серпня 2019 року та від 04 червня 2020 року про погашення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року направлялися лише поручителю та заставодавцю [PERSON] та були отримані нею 27 серпня 2019 та 08 серпня 2020 року відповідно, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, фіскальними чеками та витягами трекінгу Укрпошти. Таким чином, ні повідомлень про заміну кредитора, ні вимог про погашення заборгованості за кредитом від нового кредитора [PERSON] боржник [PERSON] не отримував, що спростовує зазначені у позові відомості про своєчасне повідомлення боржників про відступлення права вимоги за Кредитним договором. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року було затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] , які є сторонами у цивільній справі №191/783/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з якою в рахунок погашення заборгованості та задоволення вимог кредитора за Договором кредитної лінії № 8/2007/840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року [PERSON] передала у власність [PERSON] , як новому кредиторові та іпотекодержателю, предмет іпотеки - нежитлову будівлю (магазин) загальною площею 114,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2022 року ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року скасовано через порушення прав іншої особи [PERSON] , якого не було залучено до участі у справі. Крім того, судом було встановлено, що [PERSON] зверталася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: ВАТ КБ «Надра» про повернення коштів, сплачених по кредитному договору №8/2007/840-МКЗ/31 від 04 вересня 2007 року. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.05.2017 у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.04.2018 рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.05.2017 залишено без змін. Відповідно до Довідки, наданої ПАТ «КБ «Надра» вихід.№1-10-3822 від 26.05.2016 [PERSON] , станом на 19.05.2016 загальна сума заборгованості по кредитному договору №8/2007/840-МК/3/31 від 04.09.2007 складає 3946,43 дол.США, що включає суму основного боргу 2683,10 дол. США, відсотки 872,56 дол. США. Пеня 390,77 дол. США. Доводи позивача щодо неможливості прийняття вказаної довідки як доказу суд вважає безпідставними , оскільки нарахування позивачем додаткових платежів та штрафних санкцій після зазначеної у довідці дати не свідчить про її недостовірність. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 січня 2023 року. Спадкоємцем за законом після її смерті є [PERSON] , до якого відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 лютого 2024 року перейшло право власності на 1/2 частки житлового будинку № [NUMBER] , разом із відповідною часткою господарських будівель та споруд при ньому, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29.04.2024 провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] закрито. До спірних правовідносин судом застосовані наступні норми права. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парафом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України). Момент початку перебігу позовної давності визначений у ст. 261 Цивільного кодексу України, згідно із якою перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Вагомі правові висновки щодо визначення моменту перебігу позовної давності викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року в справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18): можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст.ст.15,16,20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права (п.48); аналіз ст. 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов (п.59); позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтями 32-38 ГПК України (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних судових рішень), про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення відповідного права можна було отримати раніше (п.60). Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення й застосування конвенції (п.1 ст.32 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце в далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту з плином часу (п.51 рішення ЄСПЛ від 22.10.96 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Судом встановлено, що Кредитний договір №8/2007/840-МКЗ/31 був укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» на строк з 04 вересня 2007 року по 03 вересня 2014 року. Право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача [PERSON] 24.07.2019. Жодних вимог та повідомлень новим кредитором [PERSON] не направлялося. З рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.05.2017 вбачається, що останній платіж за договором був здійснений [PERSON] у березні 2014 року. До суду [PERSON] звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 17.03.2021. Доказів того, що в період з вересня 2014 (дата закінчення строку дії договору) до 17.03.2018 ( в межах строку позовної давності) відповідачем [PERSON] були сплачені кошти в рахунок погашення заборгованості чи існували якісь інші обставини, які можуть слугувати підставою для переривання строку позовної давності, суду не надано. Доводи представника позивача щодо початку обчислення строку позовної давності з моменту набуття позивачем [PERSON] права вимоги по відповідача за договором відступлення права вимоги суд вважає такими, що не ґрунтуються на нормах права. Таким чином, враховуючи, що з моменту порушення відповідачем зобов`язання за кредитним договором до часу звернення [PERSON] до суду з позовом минуло більше трьох років, суд вважає необхідним в задоволені позовних вимог відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі не відшкодовуються та залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed