Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Представник позивача Киричук Г.М. звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 83930 грн 60 коп. Також просить стягнути з відповідача судові витрати у сумі 2422 грн 40 коп. Позов обґрунтовано тим, що між Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 200956809001. На підставі зазначеного кредитного договору 07.01.2018 відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 1000 грн 00 коп., який пізніше було збільшено до 52870 грн 00 коп. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.04.2024 складає 83930 грн 60 коп., зокрема : 52870 грн 00 коп.; 31060 грн 60 коп. заборгованість за процентами. Позивач направив письмову вимогу відповідачу, але у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Ухвалою від 18 липня 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Поштове відправлення із копією ухвали суду, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулось без вручення з поштовою відміткою «За закінченням терміну зберігання». В силу положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в даному випадку судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. У встановлений судом строк відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 07.01.2018 [PERSON] звернулася до АТ «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № 200956809001 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до наданої представником позивача копії заяви №200956809001, відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку, номер кредитної картки миттєвого випуску (не персонифікованої) [NUMBER] , встановити кредитний ліміт у розмірі 1000 грн 00 коп. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО) в залежності від типу кредитної картки. Також, підписанням заяви відповідач підтвердив, що ним отримана у непошкодженому стані платіжна картка та ПІН, а також що з правилами платіжної картки ознайомлений та зобов`язується їх дотримуватись. До позову додано копію паспорта споживчого кредиту від 07.01.2018, який підписаний [PERSON] тамістить інформацію про основні умови кредитування, інформацію щодо суми ліміту кредиту, спосіб та строки надання кредиту, процентна ставка відсотків річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, порядок повернення кредиту, строк кредитування 12 місяців, дата надання такої інформації 07.01.2018, також ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 07.02.2028. До позову додано роздруківку публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 10.06.2017, які не містять підпису відповідача. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №200956809001 від 07.01.2018 встановлено кредитний ліміт на рахунок № [NUMBER] [PERSON] 07.01.2018 у розмірі 1000 грн 00 коп.; 11.01.2028 кредитний ліміт збільшено до 3000 грн 00 коп.; 22.03.2018 -збільшено до 7000 грн 00 коп., 14.08.2018 - збільшено до 12000 грн 00 коп., 12.12.2018 - збільшено до 17000 грн 00 коп.; 04.04.2019 - збільшено до 22000 грн 00 коп.; 14.08.2019 - збільшено до 27000 грн 00 коп.; 11.12.2019 - збільшено 32000грн 00 коп.; 10.07.2020 - збільшено до 36800 грн 00 коп.; 17.11.2020 - збільшено до 41600 грн 00 коп.; 18.03.2021 - збільшено до 46400 грн 00 коп.; 22.04.2021 збільшено до 50000 грн 00 коп.;28.12.2022- збільшено до 52870 грн 00 коп. Надана суду виписка по особовому рахунку [PERSON] не містить інформації про встановлення кредитного ліміту на рахунок № [NUMBER] , що зазначений у заяві відповідача станом на 07.01.2018. Починаючи з 14.51.2018, у виписці по особовому рахунку [PERSON] зафіксовано рух коштів на рахунку № [NUMBER] на погашення заборгованості по за кредитним договором №200956809001 від 07.01.2018. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №200956809001 від 07.01.2018 станом на 30.04.2024 сума боргу за кредитом становить 52870 грн 00 коп., за процентами - 31060 грн 60 коп., всього заборгованість складає 83930 грн 60 коп. 01.01.2024 позивач АТ «ПУМБ» надіслав [PERSON] письмову вимогу про необхідність негайного погашення заборгованості за кредитним договорам №200956809001 від 07.01.2018 у розмірі 83930 грн 60 коп. Проте, відповідач заборгованість за кредитним договору не сплатила. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника від 07.01.2018 не зазначено розмір процентів за користування кредитом, строку повернення кредиту (користування ним). Проте, паспорт споживчого кредиту, що доданий до позовної заяви, містить інформацію про основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної стави та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20. Також, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірах і порядку їх нарахування зазначених у документах, що додані банком до позовної заяви. Лише факт підписання відповідачем Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може свідчити про прийняття клієнтом (позичальником) запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом. У вказаній постанові Верховний суд дійшов висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Верховний Суд вказав, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням зазначеної позиції Верховного Суду позивач має право виключно на повернення сум фактично отриманих коштів. За таких обставин суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Отже, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за відсотками в сумі 31060 грн 80 коп. необхідно відмовити. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» не повернуті, а також зважаючи на вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, отже суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 52870 грн 00 коп. У відповідності до статті 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять 2422 грн 40 коп. (сплата судового збору при подачі позовної заяви). Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 62,99%, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1525 грн 86 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial