Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

25 березня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що з 10 жовтня 2014 року вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 21 вересня 2023 року. Під час перебування у шлюбі сторонами було набуто у власність автомобіль "Ford Focus" д.н.з. [NUMBER] та майнові права на квартиру, проектний номер - 071, поверх 6, кількість кімнат - 3, загальна площа 95,55 кв.м. у житловому будинку №4 у складі проекту "Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення" за адресою: [ADDRESS] . Право власності на автомобіль зареєстровано за [PERSON] . Попередній договір купівлі-продажу згаданої квартири було укладено між ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Істейт" та [PERSON] . Позивач зазначає, що грошові зобов`язання з оплати відповідних майнових прав виконані сторонами повністю під час перебування у шлюбі, однак позивач не може оформити право власності на 1/2 частини квартири, оскільки вона не є стороною вищезгаданого договору. В позасудовому порядку сторони не можуть досягти згоди щодо поділу майна, набутого у шлюбі, а тому позивач просить суд визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя автомобіль "Ford Focus" д.н.з. [NUMBER] та майнові права на квартиру, проектний номер - 071, поверх 6, кількість кімнат - 3, загальна площа 95,55 кв.м. у житловому будинку №4 у складі проекту "Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення" за адресою: [ADDRESS] . В порядку поділу спільного майна визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину майнових прав на зазначену квартиру; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити згаданий автомобіль у власність [PERSON] та стягнути з нього на користь позивачки 150 000,00 грн компенсації в межах її частки зазначеного спірного автомобіля. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 березня 2024 року цивільну справу № 753/6099/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 29 березня 2024 року. Згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 14 травня 2024 року о 10:00 год. Разом з тим даною ухвалою суду було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Істейт", та задоволено клопотання позивача про витребування від ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Істейт" копії попереднього договору №1273/ДН4/017 купівлі-продажу квартири від 14 січня 2021 року, укладеного між ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Істейт" та [PERSON] за згоди його дружини [PERSON] з додатковими угодами та іншими додатками, які стосуються відповідних договірних зобов`язань; а також інформацію та підтверджуючі документи щодо здійснення платежів на виконання договору від 14 січня 2021 року №1273/ДН4/017 [PERSON] чи іншими особами. 23 квітня 2024 року до суду від представника відповідача - адвоката Дейнегіна С.М. надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач частково визнає позовні вимоги, окрім вимоги про стягнення з нього грошової компенсації на користь позивача частини вартості автомобіля, натомість наполягає на спільному продажі авто та поділі отриманих від продажу коштів. Підготовче засідання призначене на 14 травня 2024 року було відкладено на 11 червня 2024 року на 12:00 год. 11 червня 2024 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про долучення доказів у справі: копію договору купівлі-продажу транспортного засобу "Ford Focus" д.н.з. [NUMBER] та копію розписки позивача про отримання від відповідача коштів у розмірі 106653 грн у якості 50% вартості проданого автомобіля. У підготовче засідання призначене на 11 червня 2024 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Представник позивача подав суду заяву про закриття провадження у справі в частині визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя автомобіля "Ford Focus" д.н.з. [NUMBER] , виділення автомобіля [PERSON] та стягнення з нього на користь [PERSON] 150 000 грн компенсації замість її частки у праві власності на автомобіль, з підстав відсутності предмету спору. Підтвердив факт продажу спірного автомобіля подружжям та отримання позивачкою 50% вартості від проданого автомобіля. Ухвалою суду від 11 червня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та закрито провадження у справі в частині вимог щодо транспортного засобу Ford Focus" д.н.з. [NUMBER] . Серед іншого, представником позивача було підтримано іншу частину позовних вимог, а саме: визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] - майнових прав на квартиру, проектний номер 071, поверх 6, кількість кімнат 3, загальна площа 95,55 кв. м., в житловому будинку № 4 у складі проекту «Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення», за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , що виникли на підставі попереднього договору № 1273/ДН4/071 купівлі-продажу квартири, що укладений 14 січня 2021 року між ПАТ "Істейт" та [PERSON] за згоди позивача [PERSON] . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину майнових прав на квартиру, проектний номер 071 поверх 6, кількість кімнат 3, загальна площа 95,55 кв. м., в житловому будинку № 4 у складі проекту «Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення», за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , що виникли на підставі попереднього договору № 1273/ДН4/071 купівлі-продажу квартири, що укладений 14 січня 2021 року між ПАТ "Істейт" та [PERSON] за згоди [PERSON] Іншу 1/2 частину вказаного спільного сумісного майна подружжя (майнові права на квартиру) просив залишити у власності [PERSON] . Представник відповідача зазначив, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог щодо визнання об`єктом права спільної сумісної власності майнові права на квартиру та визнати за кожним із подружжя право на 1/2 частку таких майнових прав. 11 червня 2024 року суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі в частині позовних вимог щодо майнових прав на спірну квартиру. Ухвалою суду від 11 червня 2024 року поновлено судовий розгляд у справі та призначено справу до розгляду на 24 червня 2024 року на 11:00 год. 19 червня 2024 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме- довідку ТОВ "Компанія управління активами "Профінвест" про сплату [PERSON] повної вартості майнових прав на квартиру за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 14 січня 2021 року. 24 червня 2024 року представники позивача та відповідача для розгляду справи не з`явились, підготовче засідання у справі було відкладено на 29 липня 2024 року. 27 червня 2024 року від ТОВ «Компанія з управління активами «Абсолют Інвенст» як особи, яка уповноважена на управління активами Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Істейт", на виконання вимог ухвали суду надіслало, зокрема, копії інформації про рух коштів по рахунку, які підтверджують дату внесення коштів відповідачем та суму, на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу від 14 січня 2021 року. Будь-яких заперечень щодо заявлених вимог суду надіслано не було. У підготовчому засіданні 29 липня 2024 року було оголошено перерву до 18 вересня 2024 року для надання представником відповідача додаткової інформації у справі, яка має значення для повного та всебічного розгляду справи. 18 вересня 2024 року судом було закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд заявлених позовних вимог по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, вказав, що майнові права на квартиру придбані позивачем та відповідачем у період шлюбу, в матеріалах справи наявні докази сплати повної вартості цих майнових прав на спірну квартиру, а отже вони є спільною сумісною власністю подружжя та мають бути поділені між ними порівну. Просив позовні вимоги в цій частині задовольнити повністю. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що дійсно вказана квартира є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, проте оформити право власності на разі у позасудовому порядку вони не мають можливості, оскільки на цей час шлюб між подружжям розірвано. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва № 753/9047/23 від 21 вересня 2024 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 10 жовтня 2014 року у відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції ум. Києві, актовий запис 2612 (а.с.10-11). 14 січня 2021 року між ПАТ "Істейт"та [PERSON] за згоди [PERSON] було укладено попередній договір № 1273/ДН4/071 купівлі-продажу квартири проектний номер 071 поверх 6, кількість кімнат 3 , загальна площа 95,55 кв. м., в житловому будинку № 4 у складі проекту «Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення», за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] (а.с.14-22). Відповідно до довідки від 4 січня 2022 року, виданої ТОВ «Компанія управління активами «Профінвест» [PERSON] здійснив повну оплату у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок у сумі 2558255,77 грн за умовами попереднього договору купівлі-продажу квартири від 14 січня 2021 року. При цьому у вказаній довідці зазначено, що після проведення технічної інвентаризації квартири, буде здійснено коригування суми договору, згідно з його умовами та проведено відповідні взаєморозрахунки (а.с. 133) Згідно із наданих ТОВ «Компанія з управління активами «Абсолют Інвенст» як особи, яка уповноважена на управління активами Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Істейт" на виконання вимог ухвали суду документів, вбачається, що відповідач 29 вересня 2023 року вніс на рахунок третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, кошти у розмірі 49001,68 грн з призначенням платежу: «забезп. аванс. платіж (згідно обмірів БТІ) за попереднім договором від 14 січня 2021 року» (а.с. 200). Отже, відповідачем було здійснено повну оплату майнових прав на квартиру за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 14 січня 2021 року, будь-яких заперечень, зокрема, з цього приводу третьою особою суду не надано. Як було зазначено представником відповідача, відповідач не заперечує, що майнові права на квартиру є спільною сумісною власністю подружжя. За правилами статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 757/45050/15, від 12 червня 2019 року у справі № 595/324/17, від 13 лютого 2020 року у справі № 320/3072/18, від 7 квітня 2020 року у справі № 199/3645/17, від 10 лютого 2021 року у справі № 759/5338/18). Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами, встановленими статтями 331, 182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Відтак за змістом вищевказаних положень цивільного законодавства об`єкт цивільних прав набуває статусу нерухомого майна при існуванні таких обставин: завершення будівництва; прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації; здійснення державної реєстрації права власності на нього у встановленому законодавством порядку. Водночас стаття 177 ЦК України відносить до об`єктів цивільних прав майнові права, під якими розуміються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. У разі інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва з використанням коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, що здійснюється, зокрема, через фонди фінансування будівництва, майнове право на об`єкт інвестування можна визначити як «право очікування», що наділяє власника цього права певними, але не всіма правами власника майна, та засвідчує його правомочність отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Аналіз наведених норм сімейного та цивільного законодавства дає підстави для висновку, що набуті в період шлюбу майнові права щодо об`єкта незавершеного будівництва, підлягають поділу між подружжям як їх спільне сумісне майно. Отже, враховуючи вище зазначене, з огляду на встановлення судом факту набуття спірного майна у період зареєстрованого шлюбу сторін, з урахуванням позиції представника відповідача, та надані суду докази, судом встановлено, що майнові права на квартиру, проектний номер [ADDRESS] у складі проекту «Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення», за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , що виникли на підставі попереднього договору № 1273/ДН4/071 купівлі-продажу квартири, що укладений 14 січня 2021 року між ПАТ "Істейт"та [PERSON] за згоди позивача [PERSON] , є спільною сумісною власністю подружжя. Стосовно вимоги про поділ такого майна, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості, і це є її процесуальним обов`язком. Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як встановлено в статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно із частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено статтями 63, 65 СК. Відповідно до статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини та докази надані позивачем до позову, зважаючи на те, що відповідач не заперечував, що майнові права на квартиру проектний номер [ADDRESS] у складі проекту «Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення», за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , що виникли на підставі попереднього договору № 1273/ДН4/071 купівлі-продажу квартири, що укладений 14 січня 2021 року між ПАТ "Істейт" та [PERSON] за згоди позивача [PERSON] , є спільною сумісною власністю подружжя, а також не заперечував щодо їх поділу між подружжям в рівних частках, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved