Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

представник [PERSON] в інтересах ТОВ «Коллект Центр», 04.04.2024 звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] 40 184 грн. боргу за договором про надання фінансових послуг №2111523148208 «Стандартний» (далі - кредитний договір) від 25.04.2021. Позов обґрунтовує тим, що 25.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено кредитний договір №2111523148208, згідно умов якого Товариство надало [PERSON] 4 000 грн. кредиту з орієнтовним строком повернення кредиту 16 днів, шляхом зарахування коштів на його платіжну картку № [NUMBER] , а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит та сплатити відсотки за користування таким у розмірі та в строки, передбачені договором, що 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, згідно умов якого право грошової вимоги в т.ч. за кредитним договором №2111523148208 від 25.04.2021 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», у свою чергу, останнє згідно договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 відступило право грошової вимоги в т.ч. за спірним договором - ТОВ «Коллект Центр», що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором №2111523148208 від 25.04.2021 належним чином не виконав, через що у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 08.03.2024 (час звернення до суду з позовом) склала 40 184 грн., з яких 4 000 грн.\~тіло кредиту та 36 184 грн. - відсотки за користування таким. Просив стягнути з [PERSON] 40 184 грн. заборгованості за кредитним договором, 3 028 грн. 00 коп. судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. Ухвалою судді від 08.04.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 50). Представник ТОВ «Коллект Центр» - адвокат Воронков О.М. у суді вимоги підтримав з мотивів наведених у позові, окрім цього зазначив, що відсотки за користування кредитом розраховано від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у розмірах встановлених кредитним договором №2111523148208 від 25.04.2021, просить про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник [PERSON] у відзиві від 19.04.2024 та в суді позов визнала частково, не заперечує щодо стягнення з [PERSON] тіла кредиту в розмірі 4 000 грн. та 1 280 грн. відсотків за користування кредитом, в решті позову просить відмовити, пояснила, що дійсно 25.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено кредитний договір №2111523148208, згідно умов якого останній отримав 4\~000 грн. кредиту, який не погашав, що розрахунок заборгованості по відсотках є необгрунтований, оскільки в додатку №1 до договору сторонами погоджено розмір відсотків, який не мав перевищувати суму 1\~280 грн. за весь період кредитування, що спірний договір не в повній мірі відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів», умови такого спричиняють дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін на користь банку. Окрім цього, клопоче про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно\~ст.\~4,\~13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст.1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом\~ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Із пояснень представників в суді, із долучених до позову матеріалів справи, зокрема копії кредитного договору №2111523148208 від 25.04.2021 з додатками №1, №2 та №3 (а.с. 6-11), довідки ТОВ «ФК «Вей фор пей» від 14.02.2024 (а.с. 12) убачається, що 25.04.2021 між [PERSON] та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено кредитний договір №2111523148208, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «F2». За умовами кредитного договору [PERSON] , отримав від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредит у сумі 4 000 грн. 00 коп. з орієнтовним строком повернення кредиту 16 днів, шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , вказаними ним особисто в заяві-анкеті на отримання кредиту. Згідно п. 1.4 Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: А) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; Б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1, 64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.А; В) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1, 38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.Б; Г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2, 65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.В; Д) тип процентної ставки фіксований. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п. 1.4.1 1.4.2 Договору). За положеннями п. 1.9 Договору, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Відповідно до п. 4.14 Договору, додатками до Договору є: заява-анкета, графік платежів, паспорт кредиту. Підписавши кредитний договір № 2111523148208 та паспорт споживчого кредиту від 25.04.2021, відповідач [PERSON] підтвердив отримання інформації про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, а також отримання всіх пояснень необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором ( п. 7 Паспорта кредиту). Окрім цього, підпунктом 2.1.1.7 п. 2.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою без додаткового погодження цього з позичальником. 01.12.2021, між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №2111523148208 укладеним між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 17-22). Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №\~1-12 від 01.12.2021 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 31\~632 (а.с. 17). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 03.12.2021 до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 27 840 грн., з яких: 4 000 грн. - сума виданого кредиту та 23 840 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 23). В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» 10.03.2023 уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №2111523148208 від 25.04.2021, перейшло до позивача (а.с. 24-29). [PERSON] не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №2111523148208, внаслідок чого у нього перед ТОВ «Коллект Центр» виникла заборгованість, яка станом на 08.03.2024 (час звернення до суду з позовом) склала 40 184 грн., з яких 4 000 грн.\~тіло кредиту та 36 184 грн.\~заборгованість за відсотками (а.с. 4 зворот, 16). Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представником відповідача [PERSON] в суді не спростовано належними доказами наданий позивачем вищезазначений розрахунок заборгованості, відтак такий покладається в основу судового рішення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тоді як, відповідно до ст.ст.\~610,\~611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо повернення кредиту та сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Частиною 1\~статті 598 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). З огляду на вищенаведене, а також враховуючи, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №2111523148208 від 25.04.2021 на законних підставах, що внаслідок неналежного виконання останнім умов спірного договору допущена заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр», суд доходить висновку, що позов в цій частині слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 40 184 грн. 00 коп. Доводи представника [PERSON] в суді про те, що розрахунок заборгованості по відсотках є необгрунтований, оскільки в додатку №1 до договору сторонами погоджено розмір відсотків, який не мав перевищувати суму 1\~280 грн. за весь період кредитування, тобто за 16 днів, на увагу суду не заслуговують, оскільки із змісту кредитного договору №2111523148208 від 25.04.2021, підписаного електронним підписом [PERSON] вбачається, що відповідач був ознайомлений з умовами договору, в тому числі і з розміром відсоткової ставки, яка розраховується протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше граничного строку кредитування 1 року (відсоткова ставка 2 % за кожен день користування кредитом застосовується за умови належного виконання умов Договору. Максимальна відсоткова ставка 7, 67 % за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору). Що стосується покликань представника [PERSON] в суді та у відзиві від\~19.04.2024 про те, що умови кредитного договору є нечесними у відношенні до позичальника й такими, що вводять його в оману, слід зазначити наступне. Відповідно до пп. 2.2.1.4 п. 2.2 Договору, позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору позичальник повідомляє товариство у письмовій формі до закінчення строку у 14 календарних днів з дня укладення договору. Окрім цього, відповідно до частини першої статті 215\~ЦК\~України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За положеннями частини першої статті 203\~ЦК\~України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статтею 230\~ЦК\~України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України). Згідно зі статтею 627\~ЦК\~України відповідно до статті 6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Як убачається із матеріалів справи, зокрема кредитного договору №\~2111523148208 та заяви-анкети відповідача [PERSON] від 25.04.2021, останній, будучи ознайомлений з умовами примірного (типового) кредитного договору та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, добровільно уклав з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитний договір №\~2111523148208, засвідчивши це електронним підписом одноразового ідентифікатора. Доказів на підтвердження введення [PERSON] в оману при укладенні 25.04.2021 кредитного договору №\~2111523148208, як і доказів на підтвердження скористання своїм правом на відмову від договору протягом 14 календарних днів з дня його укладення, матеріали справи не містять. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч. 8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~та ч. 1-3 ст.\~137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4-6\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, справа «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Представники позивача [PERSON] у заяві від 04.04.2024 та [PERSON] у суді просять про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 грн. Так, 02.01.2023 між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. та ТОВ «Коллект Центр» в особі директора Мостовенко О.І., який діє на підставі Статуту укладено договір про надання правової допомоги №02-01/2023, відповідно до умов якого, адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених означеним договором\~(а.с. 41-42). За положеннями пп. 3.1.4 Договору, клієнт зобов`язаний оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 договору. Згідно заявки на надання юридичної допомоги №932 від 13.03.2023 та витягу з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, сума заявлена представником позивача до стягнення у розмірі 13 000 грн., складається з: -надання усної консультації з вивченням документів, 2 год.\~вартістю 4 000 грн.; -складання позовної заяви, 6 год.\~- 9 000 грн. (а.с. 45-46). Як убачається із платіжної інструкції №413000008 від 09.02.2024, Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» за надання правової допомоги згідно Договору №02-01/2023 та заяви №932 отримано від ТОВ «Коллект центр» 51 000 грн. (а.с. 44). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях: від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. За наведеного,

Outcome: approved