Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до приватного підприємства «По управлінню житлом «Житлкомсервіс», в якій просить суд визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права начальника КП "Кролевецька ЖЕК" [PERSON] , інформацію, поширену [INFO] директором ПП «По управлінню житлом «Житлкомсервіс» про те, що начальник КП "Кролевецька ЖЕК" [PERSON] здійснює протиправні рейдерські дії. Зобов`язати директора ПП «По управлінню житлом «Житлкомсервіс» протягом 5 календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію біля будинку [ADDRESS] шляхом розміщення на дверях будинку під заголовком "Спростування недостовірної інформації", поширеної щодо начальника КП "Кролевецька ЖЕК" [PERSON] є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в частині того, що начальник КП "Кролевецька ЖЕК" [PERSON] здійснює протиправні рейдерські дії. Свої вимоги мотивує тим , що 29.02.2024 року директор ПП УЖ Житлкомсервіс» у відкритому, публічному місці на дверях під`їзду багатоквартирного будинку [ADDRESS] , опублікувала недостовірні та неправдиві відомості відносно нього, як начальника КП «Кролевецька ЖЕК» які полягають у тому, що він вчиняє протиправні рейдерські дії, та з цього питання закликає зібратися співвласникам даного будинку 02.03.2024 року о 15:00. Така інформація стосовно заняття ним рейдерськими діями не відповідає дійсності, є негативною, створює негативне уявлення про нього та безпосередньо порушує його особисті немайнові права і завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації. Вищезазначені твердження директора ПП УЖ «Житлокомсервіс» відносно нього формують негативну громадську думку, руйнують імідж та репутацію особистості, як керівника КП «Кролевецька ЖЕК», та Кролевецької міської ради в цілому. Крім того він має статус депутата Кролевецької міської ради восьмого скликання. Вказані дії директора ПП УЖ «Житлокомсервіс» порушують право на повагу до честі, гідності і ділової репутації. Поширена директором ПП УЖ «Житлокомсервіс» недостовірна інформації складає негативне враження у суспільства про нього як про людину, керівника підприємства, депутата. Поширена інформація є неправдивою, негативною, оскільки її зміст вказує на те, що розповсюдження такої інформації створює негативні наслідки для нього. Жодних протиправних дій він не вчиняв та не вчиняє. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.19-23), за змістом якого позовні вимоги не визнає, заперечує наведені позивачем обставини та правові підстави позову з посиланням на таке. ПП «По управлінню житлом «ЖИТЛОКОМСЕРВІС» відповідно до договору від 03.07.2020 року, укладеного з [PERSON] - уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , надає послуги з управління вказаним будинком (копія додається). В січні 2024 року до ПП «По управлінню житлом «ЖИТЛОКОМСЕРВІС» надійшла письмова заява від 10.01.2024 року за підписом, виконаним від імені [PERSON] , як уповноваженої особи співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до якої підприємству стало відомо, що 03.01.2024 року, нібито, було проведено збори співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] та протокольно прийнято рішення про відкликання діючого управителя будинку з 01.03.2024 року та розірвання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з 01.03.2024 року (копія заяви додається). На вказану заяву [PERSON] підприємством була надана відповідь від 17.01.2024 року, в якій зазначено, що протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , складений з порушенням вимог чинного законодавства, містить недостовірні факти та відомості, у тому числі, що [PERSON] безпідставно вважає себе уповноваженою особою від співвласників будинку, тобто, протокол зборів співвласників будинку від 03.01.2024 року є таким, що не береться до уваги підприємством, так як він не створює правових наслідків для сторін вищевказаного договору від 03.07.2020 року щодо надання послуг з управління вказаним будинком (копія відповіді надається). Крім того, до підприємства надійшла заява за підписом, виконаним від імені [PERSON] від 19.02.2024 року, до якої додано додаткову угоду № 1 від 29.02.2024 року про припинення дії договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 8 від 03.07.2020 року (копія заяви та додаткової угоди додається). Оглянувши вищевказані документи, підписи в яких виконанні від імені [PERSON] , вважаємо, що підпис у заяві від 10.01.2024 року, підпис у заяві від 19.02.2024 року, підпис у додатковій угоді від 29.02.2024 року та підписи у протоколі зборів співвласників від 03.01.2024 року суттєво відрізняються один від одного, що свідчить про їх підроблення невстановленими особами, які діючи незаконно, за попередньою змовою групою осіб в інтересах КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора», начальником якого є [PERSON] , всупереч положень чинного законодавства, намагаються змінити управителя будинком на іншого управителя - КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора». Крім того, за наявною у Відповідача інформацією, [PERSON] не міг підписувати вищевказані документи, так як в цей час проходив військову службу, і перебував за межами міста Кролевець та Сумської області. У зв`язку з тим, що збори співвласників вказаного багатоквартирного будинку фактично не проводилися, а сам протокол складений з грубим порушенням Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та не відповідає вимогам передбаченим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 року № 203 «Про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку», а також у зв`язку з внесенням до нього недостовірних відомостей щодо осіб, які, нібито, приймали участь у зборах та голосуванні, підроблення підписів від імені цих осіб, листом підприємства від 26.02.2024 року він був повернутий [PERSON] (копія листа додається). У зв`язку з вказаними обставинами та протиправними діями, до яких міг також бути причетним начальник КП «Кролевецька ЖЕК» [PERSON] , так як вищевказані дії по неправомірній спробі по зміні управителя будинку були вчиненні в інтересах КП «Кролевецька ЖЕК», а також враховуючи, що 28.02.2024 року працівники ЖЕК розмістили на вхідних дверях під`їздів вказаного будинку об`яви про те, що КП «Кролевецька ЖЕК» з 01.03.2024 року надає послуги з управління будинком згідно укладеного договору від 03.01.2024 року та попередили двірника ПП «По управлінню житлом «ЖИТЛОКОМСЕРВІС», що з 01.03.2024 року він може не виходити на роботу, 29.02.2024 року ПП «По управлінню житлом «ЖИТЛОКОМСЕРВІС» за підписом [PERSON] до Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури та відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області були подані заяви про вчинене начальником КП «Кролевецька ЖЕК» кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 206 КК України ( копії додаються). Крім того, у зв`язку з надходженням вказаної заяви від імені [PERSON] , [PERSON] як керівником ПП «По управлінню житлом «ЖИТЛОКОМСЕРВІС» 04.03.2024 року до Кролевецької міської ради направлено претензію щодо зобов`язання вчинити певні дії (копія додається), однак відповіді до теперішнього часу підприємство не отримало. Крім того, оглянувши наданий підприємству протокол зборів співвласників будинку [ADDRESS] та поспілкувавшись з власниками квартир цього будинку, [PERSON] вважає, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, в інтересах КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора», намагаючись протиправно усунути вказане підприємство від управління вказаним будинком, за відсутності факту проведення зборів співвласників будинку 03.01.2024 року, а тільки обходу деяких квартир будинку, вчинили і інше підроблення документів, тобто, підробили підписи від співвласників вказаного будинку, які нібито, приймали участь у зборах та проголосували «за» відкликання діючого управителя ПП «По управлінню житлом «ЖИТЛОКОМСЕРВІС», визначення нового управителя КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора», затвердження умов договору, ціни послуги з управління багатоквартирним будинком та обрання уповноваженої особи для укладення договору на управління з КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора», внесення змін до договорів. Крім того, невстановлені особи, діючи незаконно, в інтересах КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора» внесли недостовірні відомості про факт, нібито, участі в зборах, голосуванні [PERSON] (квартира [ADDRESS] ), та підробили її підписи у вказаному протоколі зборів співвласників від 03.01.2024 року, яка відповідно до інформації Кролевецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі від 18.03.2024 року померла 16.04.2022 року (копія листа додається). Крім того, вважає, що невстановлені особи могли підробити підписи і від імені інших співвласників будинку, що можливо буде встановити під час проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні. Вказані факти та обставини свідчать про те, що за відсутності факту проведення зборів співвласників житлового будинку [ADDRESS] 03.01.2024 року, підписи від імені [PERSON] та зазначених співвласників будинку у вищевказаних офіційних документах виконанні невстановленими особами, які діяли протиправно, за попередньою змовою групою осіб, в інтересах КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора», намагаючись таким чином незаконно, всупереч вимогам чинного законодавства усунути підприємство від управління вказаним будинком, що в свою чергу свідчить про те, що в діях цих осіб, які діючи за попередньою змовою групою осіб підробили вищевказані офіційні документи, які у подальшому використовувалися цими особами шляхом надання них до Кролевецької міської ради, ПП «По управлінню житлом «ЖИТЛОКОМСЕРВІС», міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,3,4 ст. 358 КК України. Крім того, не зважаючи на те, що на даний час, управителем вказаного багатоквартирного будинку являється ПП «По управлінню житлом «ЖИТЛОКОМСЕРВІС», службові особи КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора», діючи умисно, з метою незаконного заволодіння коштами співвласників багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] шляхом зловживання службовим становищем, на початку квітня 2024 року дали вказівку підлеглим працівникам підприємства, які рознесли по квартирах вказаного будинку квитанції на оплату послуг з управління багатоквартирним будинком за березень 2024 року (копії додаються) на рахунок КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора», що в свою чергу свідчить про те, що в діях службових осіб КП «Кролевецька житлово-експлуатаційна контора», міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15, ч.2 ст. 191 України, тобто, замах на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. 04.04.2024 року ПП «По управлінню житлом «ЖИТЛОКОМСЕРВІС» за підписом [PERSON] до відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області були подані заяви про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.1,3,4 ст. 358, ст. 15, ч.2 ст. 191 ( копії додаються). Відповідно до витягу з ЄРДР від 05.04.2024 року за заявою [PERSON] до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 358 КК України ( копія витягу з ЄРДР додається). Відповідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Однак, не зважаючи на вищевикладені обставини, фактичні дані, Позивач зловживаючи своїми процесуальними правами, вчинив дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, а також грубо порушують конституційні права та законні інтереси Відповідача, а саме: діючи умисно, за відсутності належних, допустимих, достовірних доказів, намагаючись незаконно притягнути Відповідача до цивільної відповідальності за порушення яких він не вчиняв, безпідставно подав до Кролевецького районного суду вищезазначений позов, з наданням документів, які не містять всіх необхідних даних про обставини, що мають значення для правильного ПП «По управлінню житлом «ЖИТЛОКОМСЕРВІС» відповідно до договору від 03.07.2020 року, укладеного з [PERSON] - уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , надає послуги з управління вказаним будинком . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позові, та просив суд їх задовольнити. Представники відповідача та третя особа в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили в повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованим, в задоволенні позову просять відмовити. Суд, заслухавши вступне слово сторін та їх додаткові пояснення, показання свідків, вивчивши відзив відповідача, дослідивши наявні в справі докази, приходить до наступних висновків. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що прийнята на роботу двірника , на дверях під`їзду будинку [ADDRESS] було оголошення про те , що будинок [ADDRESS] буде обслуговуватися КП «Кролевецька ЖЕК». Оголошення з`явилося 1 березня 2024 року увечері. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що 1 березня 2024 року вони з [PERSON] написали оголошення про те, щоб співвласники квартир будинку [ADDRESS] прийшли на збори з приводу протиправних дій директора КП «Кролевецька ЖЕК». Оголошення, зміст якого мається в матеріалах справи (а.с. 11) розміщували на дверях під`їзду будинку вона та [PERSON] Оголошення виготовляла вона. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що вона є директором ПП «По управлінню житлом «ЖИТЛОКОМСЕРВІС», 1 березня 2024 року за її дорученням [PERSON] написала оголошення про те, щоб співвласники квартир будинку [ADDRESS] прийшли на збори з приводу протиправних дій директора КП «Кролевецька ЖЕК». Оголошення, зміст якого мається в матеріалах справи « просимо зібратися 2 березня 2024 року о 15 годині на прибудинковій території з питання протиправних рейдерських дій начальника КП «Кролевецька ЖЕК» [PERSON]» вивішувала вона на дверях під?їзду будинку [ADDRESS] , ініціатором зазначеного оголошення є вона, [PERSON] . Позивач вважає, що інформація, поширена відповідачем відносно нього є такою, що не відповідає дійсності та принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а також йому завдано моральної шкоди. Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. У відповідності до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Главою 22 Цивільного кодексу України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканість ділової репутації (стаття 299 ЦК України). Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно із статтею 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» 27.02.2009 року № 1, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що інформація, викладена в позовній заяві поширювалась нею. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт поширення [PERSON] інформації, яка зазначена в позовній заяві про те, що оголошення, зміст якого мається в матеріалах справи (а.с. 11) було розміщено на дверях під`їзду будинку [ADDRESS] , зміст оголошення « просимо зібратися 2 березня 2024 року о 15 годині на прибудинковій території з питання протиправних рейдерських дій начальника КП «Кролевецька ЖЕК» [PERSON]» . У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні. Даних про заінтересованість вищезазначених свідків відсутні. Пояснення свідків є логічними, послідовними, об`єктивно підтверджуються і взаємодоповнюються. Крім того зазначене не оспорюється і особою, яка поширювала інформацію, [PERSON] . Таким чином, судом встановлено факт поширення директором приватного підприємства «По управлінню житлом «Житлкомсервіс» [PERSON] інформації, а саме оголошення « просимо зібратися 2 березня 2024 року о 15 годині на прибудинковій території з питання протиправних рейдерських дій начальника КП «Кролевецька ЖЕК» [PERSON]». Згідно з ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу України інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Частиною 4 ст. 14 Закону України «Про інформацію» передбачено, що поширення інформації - це розповсюдження, обнародування, реалізація у встановленому законом порядку документованої або публічно оголошуваної інформації. Інформація може існувати, як в формі фактичних тверджень, так і в формі оціночних суджень. Відповідно до вимог частин першої, другої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Зі змісту поширеної інформації можна дійти висновку, що інформація, поширена директором приватного підприємства «По управлінню житлом «Житлкомсервіс» [PERSON] містить фактичні дані, та викладена у категоричній стверджувальній формі, а відтак може бути перевірена на предмет її відповідності дійсності і як наслідок може бути визнана недостовірною. Поширену директором приватного підприємства «По управлінню житлом «Житлкомсервіс» [PERSON] інформацію про позивача можна перевірити на предмет її істинності, дійсності; зазначена інформація не підпадає під ознаки критики; в оспорюваній інформації відсутня оцінка дій, суб`єктивна думка, переконання і погляди відповідача, припущення, а також мовно-стилістичні засоби (гіпербола, алегорія, сатира) тощо, тому вона не є оціночними судженнями, і може бути спростована. Зміст інформації в оголошенні « просимо зібратися 2 березня 2024 року о 15 годині на прибудинковій території з питання протиправних рейдерських дій начальника КП «Кролевецька ЖЕК» [PERSON]», за своїм характером та змістом ґрунтується на твердженнях про причетність позивача до вчинення протиправних дій. Враховуючи формулювання використаних при поширенні інформації тверджень, поширена недостовірна інформація висловлена у формі фактичного твердження. Статтею 206 КК України передбачена відповідальність за протидію законній господарській діяльності. Статтею 356 КК України передбачена відповідальність за самоправство . Статтею 358 КК України передбачена відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів. Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином факт вчинення кримінального правопорушення і вина особи , наслідком якого є кримінальна відповідальність може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду . Обвинувальні вироки відносно [PERSON] , які підтверджують його протиправну діяльність, відсутні. Відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Оскільки інформація сформульована директором приватного підприємства «По управлінню житлом «Житлкомсервіс» [PERSON] способом категоричного висловлювання у формі існування конкретних обставин (фактів), при цьому форма вираження вищезазначеної інформації не містить критики або оцінки дій, без застосування та вживання гіпербол, алегорій, сатири (чи інших мовностилістичних способів) та у формі констатації конкретних фактів (обставин), які нічим не підтверджені, суд визнає її як недостовірну, таку, що порушує особисті немайнові права позивача. Щодо порушення діями відповідачем особистих немайнових прав позивача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством». Фізична особа, відповідно до статей 270, 297 ЦК України, серед іншого, має право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Крім того, стаття 299 Цивільного кодексу України гарантує кожній фізичній особі право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Відповідно до п.4 вказаної Постанови чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Суд вважає, що твердження [PERSON] відносно позивача, формують негативну громадську думку, руйнують імідж та репутацію позивача, а відтак є такими, що порушують право позивача на повагу до його честі, гідності і ділової репутації. Враховуючи вищевикладене, суд, прийшов до висновку, що відповідач поширив недостовірну інформацію на невизначене коло осіб про позивача, яка складає негативне враження у суспільства про позивача як про людину, яка своїми діями порушує права інших людей. Суд також погоджується з тим, що поширена інформація є негативною, оскільки її зміст вказує на те, що розповсюдження такої інформації може створити негативні наслідки для позивача, поставити під сумнів дотримання ним законодавства України та його моральних якостей. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009, спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Оспорювана інформація не відповідає дійсності, оскільки не підтверджується наданими суду доказами, є негативною, створює негативне уявлення про позивача та безпосередньо порушує його особисті немайнові права і завдає шкоди його честі, гідності та діловій репутації. Виходячи з встановлених обставин справи та положень законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відносно позивача було поширено відомості, що не відповідають дійсності, викладені неправдиво, мають виражений негативний характер, а також принижують ділову репутацію останнього, тобто порушують немайнові права позивача, а тому підлягають визнанню такими, що не відповідають дійсності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009, задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що поширення інформації, що є предметом розгляду у цій справі, порушує особисті немайнові права позивача, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Позивач обрав спростування недостовірної інформації як один із способів захисту свого порушеного права. Відповідно до пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2019 року, спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Вирішуючи питання про спосіб спростування інформації, яка підлягає визнанню недостовірною, суд вважає, що способом спростування поширеної відповідачем недостовірної інформації, який би сприяв найбільш повному відновленню порушеного немайнового права позивача, є зобов`язання директора ПП «УЖ» Житлкомсервіс» [PERSON] протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію біля будинку [ADDRESS] шляхом розміщення на дверях під?їздів будинку під заголовком «Спростування недостовірної інформації», поширеної щодо начальника КП «Кролевецька ЖЕК» [PERSON] в частині тверджень про те, що того, що начальник КП «Кролевецька ЖЕК» [PERSON] здійснює протиправні рейдерські дії. Відповідачем не надано суду доказів, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Сторонам, зокрема позивачу, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані йому законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень. Тобто, відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України - відповідач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини. Відповідачем не надано суду доказів не поширення ним відносно позивача неправдивої інформації та не надано доказів, що внаслідок цього не було порушено особисті немайнові права позивача. Таким чином, доводи позивача про поширення відповідачем недостовірної інформації, яка стосується позивача, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і в суді доведено, що інформація, яку вказує позивач, є недостовірною відносно нього. Стороною відповідача інших доказів не поширення недостовірної інформації суду не надано. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд не знаходить підстав для відмови в задоволенні позову. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст.40 Конституції України, ст.ст. 1, 5 Закону України «Про інформацію», ст.ст.15, 16, 201, 277, 297 ЦК України,

Outcome: approved