Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

23 січня 2024 року позивач звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до відповідачки, в якому, просить розірвати шлюб, укладений між ними 02 липня 2011 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 02 липня 2011 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини між ними припинено. Їх сім`я існує лише формально. На протязі останнього часу стосунки між ними погіршилися, певний час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. На сьогоднішній день склалася така ситуація, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим. Ніяких перспектив щодо налагодження їх спільного життя позивач не вбачає, тому вирішив ставити питання про розлучення. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Примирення між ними не можливе. Він довго надіявся що відповідачка змінить свої погляди на сімейне життя та їх сім`я збережеться, однак, його надії не виправдались. Вважає, що сумісне життя і збереження сім`ї не можливе, оскільки це б суперечило його інтересам. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 січня 2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю на розгляд до Татарбунарського районного суду Одеської області. Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 01 березня 2024 року справа передана до Саратського районного суду Одеської області для розгляду. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 20 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено цивільну справу розглядати у спрощеному позовному провадженні. Позивач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 02 липня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02 липня 2011 року Виконавчим комітетом Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області. Сімейні відносини сторони припинили, проживають окремо, примирення не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи що відповідачка в своїй заяві просила суд залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] , суд вважає необхідним залишити їй прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved