Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

У серпні 2024 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулося до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 103161370 в розмірі 19115,00 грн, за кредитним договором № 00925-02/2022 в розмірі 4683,20 грн, всього 23798,20 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 вересня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено кредитний договір №103161370, в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Згідно умов договору [PERSON] надано кредитні кошти шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок. Відповідач погодився, що підписанням цього договору він підтверджує, що ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), з усіма його умовами. Умови йому зрозумілі та підтвердив, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння ним суті фінансової послуги без нав"язувапння її придбання. 29.01.2024 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК"ЄАПБ" укладено договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передав (відступив) ТОВ "ФК"ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників №2 від 29.01.2024 до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 19115 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13450 грн. - сума заборгованості за відсотками; 665 грн. - заборгованість за комісією. 01.02.2022 між між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" (далі ТОВ "ФК"Інвеструм") та [PERSON] укладено кредитний договір №00925-02/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Згідно договору відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а він зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач погодився, що приймаючи умови кредитного договору, підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов"язується неухильно їх дотримуватися. 13.01.2023 між ТОВ "ФК"Інвеструм" та ТОВ "ФК"ЄАПБ" укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК"Інвеструм" передало (відступило) ТОВ "ФК"ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а останнє прийняло належні ТОВ "ФК"Інвеструм" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, ТОВ "ФК"ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4683,20 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2683,20 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме - з 13.01.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою суду від 12.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за його відсутності та у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У судове засідання, призначене на 03.09.2024, відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відстеженням рекомендованого листа "Укрпошта", згідно якого судову повістку, позовну заяву та додані до неї документи він отримав особисто 23.08.2024. Відповідач у судове засідання, призначене на 23.09.2024, не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 вересня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 103161370. Згідно заяви на отримання кредиту, паспорта споживчого кредиту та договору, відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн, строком на 120 днів з 15.09.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів, пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 15.10.2023 (рекомендована дата платежу), поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 13.01.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 15.10.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 13.01.2024. Загальні витрати за пільговий період складають 2765,00 грн. в грошовому виразі та 21080,00 відсотків річних, витрати за весь строк кредитування - 16265,00 грн. в грошовому виразі, 8071,00 відсотків річних. Орієнтована загальна вартість кредиту за пільговий період - 7765,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування - 21265,00 грн. Комісія за надання кредиту 665,00 грн., яка нараховується за ставкою 13,30 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 2100,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,40 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 13500,00 грн., які нараховуються за стандартною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до графіка платежів за договором про споживчий кредит № 103161370 від 15.09.2023, дата видачі кредиту - 15.09.2023, дата платежу - 13.01.2024, кількість днів у розрахунковому періоді - 120; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 5000,00/21265,00 грн.; сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 5000,00 грн., проценти за користування кредитом - 15600,00 грн., комісія за надання кредиту - 665,00 грн., реальна річна процентна ставка - 8071,00 грн., загальна вартість кредиту - 21265,00 грн. 29.01.2024 між ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та ТОВ "Мілоан" (клієнт) укладено договір факторингу № 29012024, у відповідності до умов якого фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов"язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов"язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників № 2 від 29.01.2024 до договору факторингу №29012024, укладеного між ТОВ "ФК"ЄАПБ" та ТОВ "Мілоан", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 2 кількістю 3010, після чого, з урахуванням п.1.2. договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників заборгованостей. З витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 29012024 від 29.01.2024 та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 103161370 від 15.09.2023 за період з 29.01.2024 по 30.06.2024, наданого ТОВ "ФК"ЄАПБ", вбачається, що [PERSON] має заборгованість в сумі 19115,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 13450,00 грн., сума заборгованості за комісією - 665,00 грн. Згідно договору про надання фінансового кредиту №00925-02/2022, укладеного 01.02.2022 між ТОВ "ФК"Інвеструм" та [PERSON] , останньому надано фінансовий кредит у розмірі 2000 грн., строком на 30 днів, до 02.03.2022. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 182,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 0.50 % на добу. Відповідно до графіка платежів за договором про надання фінансового кредиту №00925-02/2022 від 01.02.2022, дата видачі кредиту/дата платежу - 01.02.2022, 02.03.2022, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 2000,00/2300,00 грн.; сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 2000,00 грн., проценти за користування кредитом - 300,00 грн., реальна річна процентна ставка - 480,71 грн., загальна вартість кредиту - 2300,00 грн. На підставі заявки [PERSON] від 09.11.2022 на реструктуризацію заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, було укладено між ТОВ "ФК "Інвеструм" та [PERSON] додаткову угоду №4 до договору про надання фінансового кредиту №00925-02/2022, укладеного 01.02.2022, за якою сторони погодили реструктуризацію заборгованості на термін 60 днів, тобто до 07.01.2023. 13.01.2023 між ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та ТОВ "ФК "Інвеструм" (клієнт) укладено договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов"язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов"язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 13.01.2023 до договору факторингу №13012023, укладеного між ТОВ "ФК"ЄАПБ" та ТОВ "ФК "Інвеструм", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п.1.2. договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників заборгованостей. З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2024 та розрахунку заборгованості за кредитним договором №00925-02/2022 від 01.02.2022, наданого ТОВ "ФК" ЄАПБ", вбачається, що [PERSON] має заборгованість в сумі 4683,20 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 2000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 2683,20 грн. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором ( статті 514 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України, згідно якої - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст. 1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Судом встановлено, що всі договори між сторонами укладені в електронній формі, підписані електронним підписом [PERSON] , відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного сторін та підпису). Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Як вбачається з матеріалів справи, у договорі про споживчий кредит №103161370 від 15.09.2023 зазначено, що [PERSON] підписанням договору підтверджує, що ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), з усіма його умовами. Умови йому зрозумілі та підтвердив, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння ним суті фінансової послуги без нав`язувапння її придбання. У договорі про надання фінансового кредиту №00925-02/2022 від 01.02.2022 зазначено, що [PERSON] підписанням цього договору підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов"язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства. Отримав інформацію, зазначену ч.2 ст.12 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачений порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення договорів з відповідачем в електронному вигляді шляхом підписанням договорів електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК"Інвеструм" свої зобов"язання за договорами виконали в повному обсязі, а саме відповідачу було надано кредити в сумі 5000 грн. і 2000 грн., відповідно. У той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договорами, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором про споживчий кредит №103161370 в розмірі 19115 грн., з них: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 13450,00 грн., заборгованість за комісією - 665 грн.; за договором про надання фінансового кредиту №00925-02/2022 в розмірі 4683,20 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 2000,00 грн., сума заборгованості за звичайними відсотками - 2683,202 грн. Всього позивачем заявлено до стягнення утворену заборгованість в розмірі 23798,20 грн. Однак, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками по договору про надання фінансового кредиту №00925-02/2022 від 01.02.2022. Як вбачається з договору про надання фінансового кредиту № 00925-02/2022 від 01.02.2022 та графіка платежів за договором, [PERSON] надано кредит в розмірі 2000 грн. строком на 30 днів із сплатою за користування кредитом 0,5 % на добу. Загальна вартість кредиту - 2300,00 грн., що включає суму кредиту за договором/погашення суми кредиту - 2000,00 грн. та проценти за користування кредитом - 300,00 грн. У розрахунку заборгованості, наданого ТОВ "ФК "ЄАПБ", зазначено, що [PERSON] має заборгованість в сумі 4683,20 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 2000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 2683,20 грн. Однак, з розрахунку та доданих документів до позовної заяви, не вбачається та позивачем суду не надано доказів щодо нарахування [PERSON] заборгованості за відсотками в розмірі 2683,20 грн. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом в межах погодженого сторонами 30 денного строку кредитування, розмір яких становить 300 грн. (2000х30х0,5%). Отже, за договором про надання фінансового кредиту №00925-02/2022 від 01.02.2022 з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість в розмірі 2300,00 грн., з них: сума заборгованості за тілом кредиту - 2000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 300 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оскільки [PERSON] не виконав умови договорів та не сплатив заборгованості в добровільному порядку, суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованісті в сумі 21415 грн., так як згідно укладених договорів позивач набув права вимоги до відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (21415,00/23798,20)х3028 = 2724 грн. 77 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial