Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. 24.07.2024 до Липовецького районного суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.02.2016 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 3 000 грн. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 75 000 грн. Процентна ставка за користування коштами Відновлювальної лінії при вчиненні торгових операцій 36 % річних, операцій зняття коштів готівкою складає 39 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. AT «АЛЬФА-БАНК» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в AT «АЛЬФА-БАНК». Відповідач погодилася на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та вона погодилася з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, розмірах і порядках нарахування. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором AT «АЛЬФА-БАНК» виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. 20.12.2021 між AT «АЛЬФА-БАНК» та TOB «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 обліковується заборгованість в розмірі 37 013,23 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір у розмірі 3 028 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7 100 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Цокало Тетяна Михайлівна просить відмовити в задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за недоведеністю. Здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь [PERSON] всі понесені судові витрати, а саме 9 000 грн витрат на оплату послуг адвоката. Свою позицію представник відповідача аргументує наступним: -позивач не надав докази щодо отримання відповідачем від первісного кредитора кредитних коштів; -розрахунки заборгованості на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем у позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу; -акт приймання передачі реєстру боржників не надає можливості ідентифікувати боржників АТ «АЛЬФА-БАНК», право вимоги до яких передається позивачу, так само, як і доданий до позовної заяви Додаток 1-1 до Договору факторингу № 4 від 20.12.2021, у якому зазначено номер договору, відмінний від того, який зазначено у наданій виписці щодо руху коштів клієнта на рахунку. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 25.07.2024 Липовецьким районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 22.08.2024. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. 05.08.2024 представником позивача Плачиндою К.О. через систему «Електронний суд» подано до суду заяву про проведення засідання без участі представника позивача. 21.08.2024 представником відповідача - адвокатом Цокало Т.М. через систему "Електронний суд" подано заяву про відкладення розгляду справи призначеного на 22.08.2024, мотивуючи її тим, що відповідачем було отримано ухвалу про відкриття провадження у справі № 136/1438/24 разом з матеріалами позовної заяви через Укрпошту 08.08.2024 , а тому останнім днем для подання відзиву є 23.08.2024. 22.08.2024 у зв`язку із неявкою учасників процесу та клопотанням представника відповідача розгляд справи було відкладено на 19.09.2024. 23.08.2024 від представника відповідача - адвоката Цокало Т.М через систему "Електронний суд" подано відзив на позовну заяву. Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався. 18.09.2024 представником відповідача - адвокатом Цокало Т.М. через систему "Електронний суд" подано заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення статті 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2016 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 3 000 грн. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 75 000 грн. Процентна ставка за користування коштами Відновлювальної лінії при вчиненні торгових операцій 36 % річних, операцій зняття коштів готівкою складає 39 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн (а.с. 6). 15.02.2016 AT «АЛЬФА-БАНК» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в AT «АЛЬФА-БАНК». Відповідач погодилася на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і умови кредитування з використанням картки "Альфа Connect" (а.с. 7). Відповідно до положень зазначених вище документів строк дії картки становить 3 роки з можливістю перевипуску картки за умови дотримання Клієнтом умов Договору, при цьому строк дії кредитної лінії - 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору. При цьому, відповідно до пункту 10 Акцепту пропозиції, Оферта на укладення Угоди на обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії та Акцепт пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії складають єдиний документ - Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії. Угода про обслуговування Кредитної лінії та відкриття Відновлювальної кредитної лінії вважається укладеною з моменту підписання Банком цього Акцепту та відкриття Відновлювальної кредитної лінії та надання суми Кредиту, що вказана в цьому Акцепті пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 6). 20.12.2021 між AT «АЛЬФА-БАНК» (Клієнт) та TOB «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу №4 (а.с. 9-13) відповідно до пункту 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються "Боржники" або "Боржник") за договором (надалі іменуються "Основні договори" або "Основний договір", в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку №1-1 до Договору. Відповідно до Додатку 1-1 до Договору факторингу № 4 від 20.12.2021 за № 5842 зазначено договір № МТС-530361092; дата договору - 16.02.2016; Індивідуальний податковий номер боржника - [NUMBER]; Відомості про боржника - [PERSON] ; валюта договору - 980; сума за основною заборгованістю 32 086, 34; пеня/штраф/неустойка - 4 926,89; загальна сума заборгованості - 37 013,23 (а.с. 14-15). Згідно пункту 2.3. Договору факторингу, право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором Ціни Права Вимоги відповідно до пункту 4.2. цього Договору. В дату здійснення оплати Фактором Ціни Права Вимоги відповідно до пункту 4.2. цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку №2 до цього Договору. Так, відповідно до пункту 4.2. Договору факторингу ціна права вимоги за цим Договором становить 12 878 944 (дванадцять мільйонів вісімсот сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривень 00 копійок. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти і сплатити Клієнтові Ціну Прав Вимоги в розмірі 12 878 944 (дванадцять мільйонів вісімсот сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривень 00 копійок, шляхом перерахування на рахунок Клієнта № [NUMBER] відкритого в АТ «АЛЬФА-БАНК», в дату підписання Договору. 20.12.2021 підписано Акт приймання - передачі Реєстру Боржників від 20.12.2021 до Договору Факторингу №4 від 20.12.2021 року (а.с. 17). Згідно із платіжним дорученням № 34291 від 20.12.2021 TOB «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» перераховано на рахунок АТ «АЛЬФА-БАНК» зазначені у п. 4.2. Договору факторингу 12 878 944 грн (а.с. 18). Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 обліковується заборгованість за кредитним договором № МТС 630361092 від 16.02.2016 в розмірі 37 013,23 грн (а.с. 28). Згідно із положеннями статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зі змісту статті 1054 Цивільного кодексу України вбачається, що кредитодавцями у кредитних правовідносинах можуть бути банк або інша фінансова установа і вказаний перелік є вичерпним. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно пункту 11 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою. Фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (пункт 5 частини першої статті 1 вказаного Закону). Разом з тим у статті 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що факторинг являється кредитною операцією. Таким чином, договір факторингу, як договір фінансової послуги, спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. Виходячи з того, що правова природа договору визначається з огляду на його зміст, суд при його правовій оцінці повинен дослідити його умови, права та обов`язки сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і настання певних правових наслідків. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року в справі № 910/7038/17. Як передбачено статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статей 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. На підтвердження позовних вимог позивач долучив до позовної заяви: - оферту на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 15.02.2016; - акцепт пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 15.02.2016; - довідку про умови кредитування з використанням картки "Альфа Conneсt" та заяву про відкриття поточних рахунків з ПАТ «АЛЬФА БАНК» від 15.02.2016; - договір факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року, укладений між АТ «АЛЬФА-БАНК» та TOB «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС»; - додаток 1-1 до договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року, характеристику права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, у якій зазначено відомості про борг [PERSON] за договором від 16.02.2016 № МТС 630361092; - виписку по рахунку [PERSON] станом на 05.02.2024; - розрахунок заборгованості за кредитним договором № 630361092. Водночас, суд звертає увагу на те, що позивачем до позову не було надано самого кредитного договору № МТС 630361092 від 16.02.2016, а також доказів на передачу позивачу права вимоги за кредитним договором укладеним 15.02.2016 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] . Відсутність у матеріалах справи укладеного та підписаного усіма сторонами кредитного договору № МТС 630361092 від 16.02.2016 позбавляє суд можливості встановити чи було взагалі обумовлено сторонами відступлення права вимоги за таким договором третім особам. Окрім того, до матеріалів позовної заяви позивачем не додано доказів про те, що TOB «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» має ліцензії та дозволи на укладання договорів факторингу та що позивач має статус фінансової установи. Суд наголошує на тому, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд не мав можливості з`ясувати дані обставини у судовому засіданні, оскільки представник позивача у позовній заяві та окремо поданому до суду клопотанні просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, а також отримавши відзив на позов не подав до суду відповідь на відзив. Про наявність будь-яких перешкод для подачі відповідних доказів TOB «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» не заявлялось. Наявність таких перешкод не вбачається і з наявних матеріалів справи. Водночас саме на позивача покладено обов`язок доказування обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги та подання всіх наявних у нього доказів у строки, встановлені статтею 83 ЦПК України. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено правомірність відступлення первісним кредитором АТ «АЛЬФА-БАНК» права вимоги позивачеві TOB «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», як за кредитним договором від 15.02.2016, так і за кредитним договором № МТС 630361092 від 16.02.2016, укладених між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] . З огляду на це, обставини справи щодо наявності або відсутності кредитної заборгованості відповідача дослідженню не підлягають. Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що у задоволені позову ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити. Розподіл судових витрат. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до [PERSON] відмовлено, понесені позивачем витрати на сплату судового збору та витрати на оплату послуг адвоката відшкодуванню не підлягають. Окрім того, судом не встановлено і правових підстав для покладення на позивача понесених відповідачем витрат на оплату послуг адвоката виходячи з наступного. Відповідно до пункту 2.5.2 Договору № 1035 від 21.08.2024 про надання правничої допомоги, укладеного між [PERSON] (Клієнт) та Цокало Тетяною Михайлівною (Адвокат), Клієнт зобов`язаний здійснювати оплату послуг Адвоката на умовах, визначених цим Договором або згідно додаткової домовленості, якої сторони за договором досягли окремо. Судом встановлено, що детальний опис робіт (наданих послуг) вартістю 9 000 грн. складено 23.08.2024, при цьому кошти було передано готівкою 21.03.2024 (квитанція № 1035 від 21.08.2024). Відповідно до положень пункту 3.4 Договору№ 1035 від 21.08.2024 суд розцінює кошти передані Адвокату 21.08.2024, як авансування оплати послуг, які відповідно до умов Договору мали бути зараховані на рахунок Адвоката, а отже не могли бути передані останньому у готівковій формі. Таким чином, відповідачем та її представником не надано суду належних доказів узгодження ними 21.08.2024 суми авансування гонорару (послуг) за Договором № 1035 від 21.08.2024 у розмірі 9 000 грн та їх зарахування на рахунок Адвоката. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed