Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

26 червня 2024 року представник заявника - адвокат Іванова Т.В. звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання [PERSON] , 1977 року народження, та [PERSON] , 1987 року народження, однією сім`єю як чоловіка та жінки за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації шлюбу з 2006 року по 26 липня 2023 року (день смерті). В обґрунтування заявлених вимог вказала, що заявник з травня 2006 року по липень 2023 року проживала однією сім`єю з [PERSON] в будинку [ADDRESS] . Вели разом спільний побут та господарство, робили разом в будинку ремонт, проживали як подружжя без реєстрації. В період спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В свідоцтвах про народження дітей [PERSON] та [PERSON] зазначені батьками. Вказаний житловий будинок належить заявнику на праві приватної власності, в свою чергу [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з дітьми у будинку. 25 лютого 2022 року [PERSON] був призваний (добровільно) на військову службу під час мобілізації та перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , як солдат. Отримані кошти витрачали на потреби родини. [INFO] [PERSON] загинув. Заявниця звернулася до [INFO] з приводу отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі смертю військовослужбовця як член сім`ї загиблого. Водночас, в усній формі їй було відмовлено, посилаючись на те, що шлюб між нею та [PERSON] не був зареєстрований. У зв`язку з зазначеним заявник не може реалізувати свої права щодо отримання одноразової грошової допомоги, тому змушена звернутися до суду з вказаною заявою. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися. Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа - Воскресенська селищна рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Крім цього, зазначила, що згідно з інформацією, що міститься у погосподарських книгах обліку Грейгівської сільської ради за 2016-2023 роки за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Представник заінтересована особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами. Крім цього, від представника до суду надійшли письмові пояснення в яких посилаючись на норми закону вказала, що саме вдова має право на вказану одноразову допомогу. В свою чергу матеріали справи, доказів родинних відносин між заявником та померлим не містять. До того ж, посилаючись на вимоги статті 315 ЦПК України зазначила, що оскільки в поданій заяві про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, що є підставою для залишення заяви без розгляду. Заінтересована особа - Міністерство оборони України в судове засідання свого представника не направила. У встановлений законом строк направила до суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні заявлених вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вказав, що згідно зі свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 04 серпня 2023 року [PERSON] помер [INFO] . Метою звернення до суду [PERSON] зазначає отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) [PERSON] . Проте заявник на момент загибелі (смерті) [PERSON] не була дружиною загиблого (померлого) військовослужбовця. Заява [PERSON] не відповідає вимогам, встановленим ст. 318 ЦПК України, так як мета звернення до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, не є легітимною, тобто безпосередньо не пов`язана із фактом проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] без реєстрації шлюбу, і не вказує на соціально-правовий статус заявниці як дружини (одного з подружжя). Встановлення судом факту проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] без реєстрації шлюбу не означатиме набуття заявницею соціального та правового статусу дружини загиблого (померлого), яка має право на отримання одноразової грошової допомоги. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Додана до заяви Довідка № 324 від 04 серпня 2024 року, надана виконкомом Воскресенської селищної ради Миколаївської області, не є беззаперечним доказом спільного проживання та сама по собі не встановлює факт, що має юридичне значення. З фотознімків неможливо достеменно встановити наявність спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Доказів ведення спільного побуту, придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі заявницею не надано. За поданими [PERSON] документами до заяви неможливо встановити, що заявниця є особою, яка проживала однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2006 року по 26 липня 2023 року. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 04 серпня 2023 року Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . З огляду на довідку, видану [PERSON] командиром військової частини [NUMBER] від 12 жовтня 2023 року № 9587, [PERSON] дійсно в період з 11 квітня 2023 року по 27 липня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в с. Григорівка Донецької області. Начальником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 28 липня 2023 року за № 135 на ім`я [PERSON] (матері) направлено сповіщення про загибель сина - [PERSON] в районі населеного пункту Григорівка Донецької області при виконанні бойового завдання в зоні бойових дій під час дії військового стану. Відповідно до частини першої статті 16 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ) (в редакції станом на 26 липня 2023 року) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; За приписами статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 (далі - Постанова № 168), установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Як на підставу звернення до суду заявник посилається на те, що вона з травня 2026 року по липень 2023 року проживала однією сім`єю з загиблим, як чоловік та дружина, піклувалися один за одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, спільні витрати і спільне харчування, а тому має право на отримання одноразової грошової допомоги. Так, заявником надано свідоцтво про розірвання шлюбу, видане 19 квітня 2007 року, серії [NUMBER] , з огляду на яке шлюб між нею та [PERSON] був розірваний 05 квітня 2001 року. В якості доказу спільного проживання з загиблим заявником надані наступні докази. Свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 10 квітня 2007 року Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, серії [NUMBER] ; свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , видане 06 травня 2010 року Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, серії [NUMBER] , в яких в графі «батько» вказаний [PERSON] , «мати» - [PERSON] . Акт про проживання однією сім`єю від 20 лютого 2024 року, в якому сусідами [PERSON] та [PERSON] був підтверджений факт, що з 2006 року по липень 2024 року [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю в будинку [ADDRESS] , де вели спільний побут як чоловік та дружина. Разом з ними також проживали їх неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фото світлина на яких зображені заявник, разом з [PERSON] та дітьми. Житловий будинок [ADDRESS] належить заявнику на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане виконавчим комітетом Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 15 травня 2009 року, серії ЯЯЯ, № 596922. З витягу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано станом на 26 липня 2023 року за адресою: [ADDRESS] № 54 від 31 січня 2024 року [PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою був зареєстрований разом з заявником та дітьми в період з 18 серпня 2009 року по 04 серпня 2023 року. Факт реєстрації загиблого за місцем проживання та реєстрації заявника також підтверджується довідкою виконавчого комітету Воскресенської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 03 листопада 2021 року № 929 та декларацією про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 07 жовтня 2019 року № 0001-Т636-7600. Крім цього, з огляду на зміст довідки виконавчого комітету Воскресенської селищної ради Миколаївської області від 04 серпня 2023 року № 324 заявник [PERSON] здійснила 02 серпня 2023 року в с. Грейгрове Миколаївського району Миколаївської області поховання співмешканця [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . На підтвердження факту спільного проживання з загиблим [PERSON] заявник посилається також на письмові пояснення свідків. Так, [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , № від 29 січня 1988 року, є матір`ю загиблого [PERSON] підтвердила той факт, що її син проживав однією сім`єю з [PERSON] з 2006 року. Вели спільне господарство, мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , 2007 року народження, та [PERSON] , 2010 року народження. Жили дружно. [PERSON] , який є сином заявниці від попереднього шлюбу, також підтвердив факт спільного проживання його матері [PERSON] разом з [PERSON] з 2006 року. Свідок [PERSON] в своїх письмових поясненнях зазначила, що є сусідкою та приятелькою заявниці та загиблого [PERSON] . Вказала, що останні з 2006 року проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мають двох спільних дітей, при цьому жили без реєстрації шлюбу. Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядкуокремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень статті 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Частинами 2, 4 статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечатьморальним засадам суспільства. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім і є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з положеннями частини 4 статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Положеннями частини 1 статті 74 СК України визначено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22) зроблено висновок, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), і підсумувала, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенню. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Як встановлено при розгляді справи, факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявниці для отримання одноразової виплати у зв`язку зі смертю військовослужбовця. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, судом дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] з 2006 року по липень 2023 року. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з померлим [PERSON] , їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. Обставини, які спростовують заяву [PERSON] , в процесі судового розгляду справи не встановлені. З приводу твердження Міністерства оборони України щодо наявності спору про право суд зазначає, що Велика Палата ВС звернула увагу, що існує два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий. У разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню в позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Справи про встановлення юридичних фактів у судовому порядку вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Отже, судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції відповідно до статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України. При цьому в одному провадженні не можуть бути поєднані вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, та оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки ці вимоги підсудні судам різних юрисдикцій. Також Велика Палата ВС звернула увагу на неефективність підходу до визначення юрисдикційності спорів про встановлення юридичних фактів у судовому порядку залежно від мети звернення та наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. Адже це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності доказування одних і тих же обставин, подій та фактів при кожному зверненні до судів різних юрисдикцій. (постанова ВП ВС від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23)

Outcome: approved