Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

19 липня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.05.2018 року (справа № 541/191/18). Сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач не приймає участі у матеріальному та фінансовому утриманні і забезпеченні дитини. Він ухиляється від виконання батьківського обов`язку щодо здійснення матеріального та фінансового забезпечення неповнолітньої дочки, хоча відповідно до чинного законодавства зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і у відповідача є можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою суду від 24 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено на 15 серпня 2024 року. 15 серпня 2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи призначено на 05 вересня 2024 року. 05\~вересня 2024\~року судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи призначено на 18 вересня 2024 року. В судове засідання 18 вересня 2024 року позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 34). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву до суду не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. У зв`язку з чим, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 18 вересня 2024 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.\~247\~ЦПК України та Рішення Конституційного\~Суду України\~№16-рп/2011\~від 08.12.2011\~року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, відповідно до положень ст. 280-284 ЦПК України, на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] (відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 червня 2019 року Миргородським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 36) та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 серпня 2015 року Виконкомом Полив`янської сільської ради Миргородського району Полтавської області) (а.с. 5). Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться повністю на утриманні позивача (а.с. 4, 6). За приписами\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~27\~Конвенції про\~права дитини,\~ратифікованої постановою\~Верховної Ради\~України від\~27\~лютого 1991\~року №78-ХІІ,\~держави-учасниці\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батько (-ки)\~або інші\~особи,\~які виховують\~дитину,\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення в\~межах своїх\~здібностей і\~фінансових можливостей\~умов життя,\~необхідних длярозвитку дитини. Положенням ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідач [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відзив на позовну заяву не надав, відповідач не надав до суду обґрунтувань щодо заперечень сплачувати аліменти на утримання дочки. За вимогами ст. 182 СК України суд при визначенні розміру враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Проте, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Положенням ч. 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Враховуючи наведене, суд приходить висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 19 липня 2024 року. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved