Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Представник ТОВ «Глобал Спліт» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. У позовній заяві позивач вказує, що 18.03.2021 року, між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1/4039722, відповідно до умов якого, кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 60\~000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов`язання не виконав. 29.08.2023 року, між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги, за умовами якого право вимоги за кредитним договором №1/4039722 від 18.03.2021 року перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Відповідно, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №1/4039722 від 18.03.2021 року на загальну суму 80\~111,73 грн., у зв`язку із порушенням останнім умов кредитного договору, яку він просить стягнути з відповідача. Крім того, 21.10.2021 року, між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2/4039722, відповідно до умов якого, кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9599,99 грн., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Відповідач свої зобов`язання за договором №2/4039722 також не виконав. 29.08.2023 року, між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги, за умовами якого право вимоги за кредитним договором №2/4039722 від 21.10.2021 року перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Відповідно, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2/4039722 від 21.10.2021 року на загальну суму 11\~888,26 грн., у зв`язку із порушенням останнім умов кредитного договору, яку позивач також просить стягнути з відповідача. Позовна заява надійшла до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 10.06.2024 року. Ухвалою судді від 09.07.2024 року справу передано до Арбузинського районного суду Миколаївської області за територіальною підсудністю. До Арбузинського районного суду Миколаївської області справа надійшла 05.08.2024 року. Ухвалою судді від 06.08.2024 року у справі відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся рекомендованими поштовими відправленнями за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву, інших заяв або клопотань від нього не надійшло. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. 18.03.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1/4039722, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 60\~000,00\~грн. на строк у 42 місяці, з 18.03.2021 року до 07.09.2024 року включно а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Згідно розрахунку заборгованості, у відповідача існує заборгованість за кредитним договором №1/4039722 від 18.03.2021 року в розмірі 80\~111,73 грн., що складається з: строкової заборгованості 21\~081,85 грн., простроченої заборгованості 24\~051,92 грн., нарахованих відсотків 385,22 грн., прострочених відсотків 6\~639,45 грн., комісії 1\~500,00 грн., простроченої комісії 26\~453,29 грн. 21.10.2021 року, між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2/4039722, відповідно до умов якого, кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9599,99 грн., на строк з 19.10.2021 року до 18.10.2024 року включно, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Згідно розрахунку заборгованості, у відповідача існує заборгованість за кредитним договором №2/4039722 від 21.10.2021 року в розмірі 11\~888,26 грн., що складається з: строкової заборгованості 4\~592,08 грн., простроченої заборгованості 3\~609,72 грн., нарахованих відсотків 193,65 грн., прострочених відсотків 3\~492,81 грн. 29.08.2023 року, між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги, за умовами якого право вимоги за кредитними договорами №1/4039722 від 18.03.2021 року та №2/4039722 від 21.10.2021 року перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Згідно з п.2.1. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі Портфеля Заборгованості за цим договором, ТОВ «Глобал Спліт» заміняє АТ «Креді Агріколь Банк» у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «Креді Агріколь Банк» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Враховуючи той факт, що Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» на підставі договору від 29.08.2023 року відступило право вимоги щодо відповідача на користь позивача ТОВ «Глобал Спліт» і таке відступлення відповідає вимогам п.\~1 ч.\~1 ст.\~512 та ст.\~513 ЦК України, то позов підлягає до задоволення у частковому обсязі, виходячи з наступного. Так, згідно ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627\~ЦК України передбачає, що відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст.\~628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.\~1 ст.\~1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.\~1, 2 ст.\~207 ЦК України, правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст.546,548-551\~ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.\~611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договорів в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ними. У зв`язку з цим, станом на момент розрахунку, 15.09.2023 року у відповідача виникла заборгованість за кредитними договорами, а саме: за кредитним договором №1/4039722 від 18.03.2021 року: строкова заборгованість 21\~081,85 грн., прострочена заборгованість 24\~051,92 грн., заборгованість із нарахованих відсотків - 385,22 грн., заборгованість із прострочених відсотків - 6\~639,45 грн.; за кредитним договором №2/4039722 від 21.10.2021 року: строкова заборгованість 4\~592,08 грн., прострочена заборгованість 3\~609,72 грн., заборгованість із нарахованих відсотків - 193,65 грн., заборгованість із прострочених відсотків - 3\~492,81 грн. Тому, вказана заборгованість на підставі ст.\~526, 530, 629\~ЦК України підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за комісією за кредитним договором №1/4039722 від 18.03.2021 року (сума комісії 1\~500,00 грн., сума простроченої комісії 26\~453,29 грн.), то суд виходить з того, що позов не містить жодного обґрунтування нарахування банком комісії та її розміру. Крім того, згідно правової позиції ВСУ у справі№ 6-1746цс16, положення пунктів 22, 23 статті\~1,статті\~11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42\~Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи,договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Ураховуючи, що позивачем не доведено правомірність нарахування вищевказаної суми комісії, суд прийшов до висновку про те, що у стягненні з відповідача комісії слід відмовити . За такого, суд прийшов до висновку що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1/4039722 від 18.03.2021 року у розмірі 52\~158,44 грн. (строкова заборгованість 21\~081,85 грн., прострочена заборгованість 24\~051,92 грн., заборгованість із нарахованих відсотків - 385,22 грн., заборгованість із прострочених відсотків - 6\~639,45 грн.) та за кредитним договором №2/4039722 від 21.10.2021 року у розмірі 11\~888,26 грн. (строкова заборгованість 4\~592,08 грн., прострочена заборгованість 3\~609,72 грн., заборгованість із нарахованих відсотків - 193,65 грн., заборгованість із прострочених відсотків - 3\~492,81 грн.), що разом за двома кредитними договорами становить 64\~046,70 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача (пропорційно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 1686,38 грн. судового збору.

Outcome: partial