Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.12.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р20.00401.006149367 від 27.12.2019 року. Також, 14 серпня 2019року, [PERSON] уклала з Акціонерним товариством "Ідея Банк" кредитний договір №Z75.00401.005591900 від 14 серпня 2019 року. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищевказаними кредитними договорами, укладеними між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] : за кредитним договором № Р20.00401.006149367 від 27 грудня 2019р. в сумі 18830,45 грн., з яких: 7514,18 грн. - заборгованість за основним боргом; 3005,93 грн - заборгованість за відсотками; 8310,34 - заборгованість за комісіями; за кредитним договором №Z75.00401.005591900 від 14 серпня 2019 року в сумі 8881,57 грн., з яких: 3463,88 грн. - заборгованість за основним боргом; 1063,86 грн - заборгованість за відсотками; 4353,83 - заборгованість за комісіями; Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно п. 5.1. Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Таким чином, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] , заборгованість за кредитним договором № Р20.00401.006149367 від 27 грудня 2019 року в сумі 18830,45 грн., з яких: 7514.18 грн. - заборгованість за основним боргом; 3005,93 грн - заборгованість за відсотками; 8310,34 - заборгованість за комісіями та за кредитним договором №Z75.00401.005591900 від 14 серпня 2019 року в сумі 8881.57 грн., з яких: 3463,88 грн. - заборгованість за основним боргом; 1063,86 грн - заборгованість за відсотками; 4353,83 - заборгованість за комісіями, а також стягнути судовий збір. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 27712,02 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив можливість розгляду справи без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, правом на подання відзиву не скористалася. У зв`язку з тим, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з її згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, зазначає наступне. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Пунктом 1 частини другої\~статті 11 ЦК України\~визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом частини першої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. За визначенням ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України, відповідно до якої, зобов`язання -\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 27.12.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р20.00401.006149367 від 27.12.2019 року. Також, 14 серпня 2019року, [PERSON] уклала з АТ «Ідея Банк» кредитний договір №Z75.00401.005591900 від 14 серпня 2019 року. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищевказаними кредитними договорами, укладеними між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] : за кредитним договором № Р20.00401.006149367 від 27 грудня 2019 року в сумі 18830,45 грн., з яких: 7514,18 грн. - заборгованість за основним боргом; 3005,93 грн - заборгованість за відсотками; 8310,34 - заборгованість за комісіями; за кредитним договором №Z75.00401.005591900 від 14 серпня 2019 року в сумі 8881,57 грн., з яких: 3463,88 грн. - заборгованість за основним боргом; 1063,86 грн - заборгованість за відсотками; 4353,83 - заборгованість за комісіями; Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами щодо сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту належним чином не виконала, що підтверджується розрахунками заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами (а.с.9, 12). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Доказів щодо погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором суду не надано. Враховуючи викладене, оскільки відповідачем заперечень неналежного виконання ним зобов`язань за вищезазначеними кредитними договорами суду не надано, є наявний факт кредитної заборгованості, то суд вважає за необхідне, задовольнити в частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору № Р20.00401.006149367 від 27 грудня 2019 року в сумі 10520,14 грн., яка складається із: заборгованості за а основним боргом у сумі 7514,18 грн., заборгованості за відсотками у сумі 3005,93 грн., а також по кредитному договору №Z75.00401.005591900 від 14 серпня 2019 року, в сумі 4527,74 грн., яка складається із: заборгованості за а основним боргом у сумі 3463,88 грн., заборгованості за відсотками у сумі 1063,86 грн. В частині вимог щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитними договорами № Р20.00401.006149367 від 27 грудня 2019 року та №Z75.00401.005591900 від 14 серпня 2019 року,суд враховує наступне. Частиною першою\~статті 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою\~статті 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № Р20.00401.006149367 від 27 грудня 2019 року вбачається, щодо загального розміру заборгованості відповідача станом на 30.01.2024 року банком включено заборгованість за комісією в сумі 8310,34 грн., також з розрахунку заборгованості за кредитним договором № Z75.00401.005591900 від 14 серпня 2019 рокувбачається, щодо загального розміру заборгованості відповідача станом на 30.01.2024 року банком включено заборгованість за комісією в сумі 4353,83 грн. Однак вказана вимога банку задоволенню не підлягає, з тих підстав, що вона є необґрунтованою, оскільки банк не мав права встановлювати у спірному кредитному договорі винагороду за управління кредитом, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на таке. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, вимога позивача щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно є нікчемною. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., як передбачено ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 15047 грн. 85 коп., що становить 54 % від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1644 грн. 22 коп. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial