Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. Адвокат Керея Юлія Борисівна, яка діє від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Шумського районного суду Тернопільської області з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, в котрому просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] та зобов`язати відділ ДРАЦС у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості про [PERSON] із актового запису №1115 від 04.11.2022 про народження [PERSON] , як батька дитини, в графі «батько» вказати [PERSON] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 2. Позов обґрунтовано тим, що у вересні 2021 року позивач познайомився із [PERSON] через інтернет мережу. Деякий час їх спілкування відбувалось на відстані, а у грудні 2021 року позивач переїхав до [PERSON] до смт. Кам`янка Пологівського району Запорізької області де вони спільно проживали до повномасштабного вторгнення росії на територію України у лютому 2022 року. Вже з початком спільного проживання позивач дізнався, що його співмешканка перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак вже довгий час стосунки із чоловіком [PERSON] не підтримують. У січні 2022 року [PERSON] завагітніла і [INFO] народила дочку [PERSON] . Весь цей час позивач постійно проживав із матір`ю дитини на Запоріжчині, вели спільне господарство, між ними склались теплі сімейні стосунки. Позивач знайшов порозуміння із сином дружини від першого чоловіка. З початком війни смт. Кам`янка Пологівського району опинилася в окупації, позивачу з сім`єю вдалося виїхати до м. Києва, де вони орендували житло. Коли прийшов час народжувати дитину вони вирішили поїхати в с. Баранинці Ужгородського району Закарпатської області до батьків позивача, де [PERSON] народила доньку і де вони разом всі проживали ще шість місяців після народження дитини, після чого знову повернулись в м. Київ, де проживали до вересня 2023 року. У вересні 2023 року позивач з дружиною, їх спільною донькою та сином дружини від першого чоловіка переїхали до м. Шумськ, де орендують житловий будинок. 17 червня 2024 року позивач був мобілізований до лав ЗСУ. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 07 липня 2022 року шлюб між відповідачем [PERSON] та [PERSON] було розірвано, за позовною заявою [PERSON] . Однак при реєстрації народження дитини [PERSON] , Відділом ДРАЦС у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції батьком дитини був вказаний відповідач [PERSON] , оскільки позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі із матір`ю дитини, а з моменту розірвання шлюбу із першим чоловіком до народження дитини минуло менше, як десять місяців. Відповідач не зміг з`явитися до органу РАЦС у м. Ужгород на скласти заяву про невизнання його батьком дитини, так як перебував на службі у складі ЗСУ. У силу вищеописаних обставин [PERSON] записаний батьком [PERSON] , яка насправді являється біологічною донькою позивача [PERSON] та [PERSON] . 16 липня 2024 року позивач уклав шлюб із [PERSON] , вони далі проживають сім`єю, ведуть спільне господарство, дбають про спільну дитину. Зважаючи на те, що права позивача порушені, адже у свідоцтві про народження доньки він не записаний батьком, донька не носить його прізвище та по батькові, а відтак просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] та зобов`язати відділ ДРАЦС у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості про [PERSON] із актового запису №1115 від 04.11.2022 про народження [PERSON] , як батька дитини, в графі «батько» вказати [PERSON] , змінити прізвище дитини із « [PERSON] » на « [PERSON] », змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 23 вересня 2024 року. 4. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Керея Ю.Б., відповідач [PERSON] , третя особа [PERSON] в підготовче засідання не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції явку свого представника в підготовче засідання не забезпечили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у відсутності на адресу суду не скеровували. Зважаючи на належне повідомлення про місце, дату та час розгляду справи орган ДРАЦС, суд вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 6. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №609/354/22 від 07 липня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області 06 липня 2018 року - розірвано. Як йдеться у рішенні суду, з даним позовом до суду звернувся [PERSON] , мотивуючи причини свого звернення тим, що подружжя проживали разом до 22 березня 2022 року, після чого шлюбні стосунки фактично були припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного. 7. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) підтверджується, що [INFO] у м. Ужгород Ужгородського району Закарпатської області народилась [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №1115. Її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . 8. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що 16 липня 2024 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвища подружжя після державної реєстрації шлюбу залишились не змінними. 9. Довідкою №199 від 24.06.2024, виданою командиром Військової частини [NUMBER] підтверджується, що солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . 10. Довідкою №165 від 19.08.2024, виданою начальником [INFO] підтверджується, що солдат [PERSON] відповідно до наказу №58 від 15.10.2020 року призваний на військову службу за контрактом. 11. Судом встановлено, що комісія в складі: заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Олександра Макаревича, депутата Шумської міської ради Івана Куліша та сусіда [PERSON] провели обстеження на предмет проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що склали Акт обстеження на факт проживання особи без реєстрації місця проживання за даною адресою, номер акта 03-05/1803 від 21 серпня 2024 року. Комісією встановлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , проживає спільно із чоловіком [PERSON] , [INFO] , та дочкою [PERSON] , [INFO] . Проживають без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . 12. Представником позивача на підтвердження факту спільного проживання сім`єю позивача разом із [PERSON] також долучено до матеріалів справи роздруківки із зображенням позивача разом із малолітніми дітьми. Отже, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу визнання батьківства, який неможливо вирішити у позасудовому порядку. ІV. Оцінка Суду. 13. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 14. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. 15. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 16. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 17. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 18. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 19. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 20. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 21. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 22. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. 23. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. 24. На підставі ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. 25. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що згідно державної реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини зазначено - [PERSON] , а батьком дитини, оскільки після розірвання шлюбу з іншим чоловіком ще не пройшло десять місяців - [PERSON] . Відповідач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] визнають батьківство позивача повністю та не заперечують проти позовних вимог. 26. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). 27. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. 28. Відповідно до пп. 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. 29. Згідно з п. 2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. 30. Відповідно до п. 2.16.4 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. 31. За положеннями статті 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. 32. Частинами 1,3 ст. 145 СК України передбачено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. 33. Статтею 147 СК України встановлено, що по батькові дитини визначається за іменем батька. Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. 34. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 35. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 36. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 37. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 38. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. 39. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд також взяв до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини щодо визначення кращих інтересів дитини, а саме: підтримання зв`язків із сім`єю є в кращих інтересах дитини, крім випадків, коли сім`я виявляється явно неналежною або не функціонуючою; розвиток дитини в безпечному і надійному оточенні, яке дійсно функціонує, є в кращих інтересах дитини (М.С. проти України, № 2091/13, § 76, ЄСПЛ, від 11 липня 2017 року). За таких обставин, враховуючи задоволення позовної вимоги про визнання [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне задовольнити також позовні вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 40. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved