Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ») звернулося в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.06.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2082051, про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами даного договору товариство надало відповідачу позику в розмірі 1500,00 грн. строком на 20 днів, стандартна процентна ставка - 1,90 % в день. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Однак взяті на себе зобов`язання згідно договору відповідач не виконав. 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 11480 грн., з яких: - 3500,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 7980,00 грн. прострочена заборгованість за відсотками. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору, тому позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11480 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 24.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, 29.07.2024 він був ознайомлений з матеріалами справи, а 01.08.2024 отримано позовну заяву з додатками, що підтверджується довідкою про отримання електронного листа та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.50,52,53). Відповідачем відзив на позов не подано. Ухвалою судді від 22.08.2024 витребувано докази у справі. 03.09.2024 на виконання ухвали суду про витребування доказів стороною позивача направлено до суду належним чином завірені витребувані документи, повідомлено, що надати їх оригінали немає можливості у зв`язку з введенням на усій території України воєнного стану, тому існує небезпека їх втрати (а.с.70-109). Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 29.06.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2082051 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) Х794 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомивсь з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4 Кредитного договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума кредиту складає: 3500,00 гривень. Строк кредиту - 30 днів. Стандартна процентна ставка1,90 % в день. Кредитний договір підписано відповідачем 29.06.2021 електронним підписом Х794, а також ним підписано додаток №1 до кредитного договору, паспорт споживчого кредиту. Згідно п. 1.6 кредитного договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 5495 грн., за зниженою ставкою 4098 грн. За змістом п.2.1 кредитного договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Свої зобов`язання Кредитор перед Позичальником виконав і надав йому кредитні кошти, що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за №3388 від 30.11.2023, відповідно до якого 29.06.2021 о 12:12 год. на банківську картку № [NUMBER] було перераховано кошти в сумі 3500,00 грн. (а.с.43). Відповідач зобов`язання за кредитним договором перед ТОВ ЛІНЕУРА Україна не виконав та станом на 22.06.2023 має заборгованість за кредитним договором № 2082051 від 29.06.2021 у розмірі 11480 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі - 3500,00 грн. заборгованості за відсотками в розмірі - 7980,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором № 2082051 (а.с.42). 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с.91,92). Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2082051 від 29.06.2021 у розмірі 11480,00 грн (електронний примірний якого приєднано до матеріалів електронної справи). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1082 ЦК України, \~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договору факторингу.\~ Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з умовами Договору позики позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору та закону відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому у останнього виникла заборгованість за кредитним договором №2082051 від 29.06.2021. Щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне. Так, з наданого суду Витягу з Реєстрів боржників заборгованість відповідача за Кредитним договором №2082051 від 29.06..2021 становить 11480,00 грн, з яких: залишок по тілу кредиту - 3500 грн., залишок по відсотках 7980,00 грн.. Окремого розрахунку, який би містив будь-які дані щодо періоду нарахування відсотків за користування коштами, розміру відсоткової ставки, позивачем суду не надано та матеріали справи не містять. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Відповідно до п.4.1.1 Кредитного договору №2082051 від 29.06.2021 у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення додаткової угоди до договору. Матеріали справи не містять доказів на укладення між сторонами вище вказаної додаткової угоди, а тому датою повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є 29.07.2021, як це і було передбачено відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту (а.с.41). Отже за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за кредитним договором лише у межах строку позики у розмірі стандартно процентної ставки. Оскільки боржник свої зобов`язання за даним кредитним договором не виконав, то розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами відповідно складає 1995,00 грн. (3500х1,9%х30). Враховуючи викладене, суд вважає, що надані позивачем відомості щодо розміру заборгованості за відсотками у розмірі 7980,00 грн. не відповідають умовам договору та нормам чинного законодавства, а відтак загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед первісним кредитором за кредитним договором №2082051 від 29.06.2021 становить 5495 грн., з яких: - 3500 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 1995,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. Зокрема, дані умови передбачені у Додатку №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2082051 від 29.06.2021 (а.с.41). Таким чином, враховуючи викладене, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору, з останнього на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №2082051 від 29.06.2021 у розмірі 5495 грн. Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Інших доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №3 1465 від 22.04.2024 (а.с.18). Крім того, позивачем у позові зазначено, що ним понесено також витрати на правничу допомогу у розмірі 10500 грн., але належних доказів підтвердження цьому матеріали справи не містять, зокрема суду не надано акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг), який містить детальний опис виконаних адвокатом робіт(наданих послуг) та здійснених ним витрат, як це передбачено умовами договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 (п.3.3 Договору). Таким чином, дані витрати не відлягають відшкодуванню відповідачем. Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 47,86% (5495*100:11480), тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 47,86% від сплаченої суми судового збору, що становить 1159,36 грн.

Outcome: partial