Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

18 січня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, треті особи: Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , в якій просить визнати його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , яка народилася у м. Харкові, зобов`язавши відповідний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , а також видати йому нове свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши її прізвище з [PERSON] на « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 2016 по 2023 роки він проживав разом з [PERSON] , [INFO] , сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . У свідоцтві про народження дитини дані щодо батька вказані згідно з ч. 1 ст. 135 СК України. Зазначив, що у 2023 році [PERSON] померла, а після її смерті, мати померлої - [PERSON] позбавила його доступу до квартири, де він проживав разом з [PERSON] та їх спільною малолітньою дитиною. Вказав, що [PERSON] , яка доводиться бабусею малолітній [PERSON] , постійно чинить йому перешкоди у спілкуванні з малолітньою дитиною, у тому числі: налаштовує малолітню доньку проти нього, практично не надає йому можливості бачитися з донькою. Повідомив, що від самого народження і до теперішнього часу він піклується та забезпечує всім необхідним свою малолітню доньку, зокрема: забезпечує продуктами харчування, речами, відвідує разом з нею лікарів. За наведених обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав, як батька. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 січня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. 29 січня та 23 лютого 2024 року від представника третьої особи - Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіренко Н. С. на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких просила вирішити питання про визнання [PERSON] батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , на розсуд суду. Зазначила, що проведеною перевіркою відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлений актовий запис про народження № 571, складений 14 липня 2018 року Московським районним у місті Харкові відділом запису актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області стосовно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень п. 1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (зі змінами), зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Отже, зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , можуть бути внесені Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2024 року у вказаній справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено. 13 червня 2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 3661 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи від 07 червня 2024 року. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2024 року поновлено провадження у справі. 28 червня 2024 року на адресу суду від представника відповідача - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Макарійчук А. В. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якому зазначила, що сторона відповідача, враховуючи висновок експерта № 3661 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи від 07 червня 2024 року, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Просила прийняти рішення за результатами розгляду справи на розсуд суду в найкращих інтересах дитини. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 липня 2024 року за наслідками підготовчого судового засідання справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30 липня 2024 року за клопотанням позивача витребувано з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: копію актового запису № 571 про народження [PERSON] , [INFO] ; інформацію про те, на підставі якої статті Сімейного кодексу України у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] були внесені відомості про батька. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Макарійчук А. В. у судове засідання не з`явилася, у клопотанні від 28 червня 2024 року просила розглядати справу без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи - Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства Сіренко Н. у судове засідання не з`явилася, у поясненнях від 29 січня та 23 лютого 2024 року просила розглядати справу без її участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розглядати справу за її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Суд встановив, що [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14 липня 2018 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 571, батьками зазначено: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] . Аналогічні відомості містяться в актовому записі про народження № 571 від 14 липня 2018 року. Зі змісту листа начальника Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України Нестеренко К. від 15 серпня 2024 року вбачається, що реєстрація [PERSON] , [INFO] була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що [INFO] померла мати малолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 2023 року Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Зі змісту висновку експерта № 3661 за результатами проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи від 07 червня 2024 року вбачається, що [PERSON] є біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ймовірність біологічного батьківства складає 99,999999999%. За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У статті 12 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved