Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 26.06.2024 представник позивача - адвокат Собина П.М. звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 28.09.2002 сторони зареєстрували шлюб, мають спільних синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства та виключений з військового обліку за станом здоров`я. З початком повномасштабного вторгнення РФ в Україну, рятуючи життя дітей, 01.03.2022 позивач з синами виїхав за межі України та вони отримали прихисток у Фінляндії, де молодший син пішов до місцевої школи, почав вивчати фінську мову та успішно був зарахований до навчання на рівні з місцевими дітьми, позивач знайшов роботу, так як володіє англійською мовою. Відповідачка також приїжджала у Фінляндію, але не змогла прийняти нові умови життя та, незважаючи на заперечення позивача, покинула сім`ю та повернулася в Україну. Тривале проживання в різних країнах та відсутність бажання відповідачки спілкуватися за допомогою відеозв`язку призвели до псування стосунків, втрати інтересу один до одного. За час вимушеної розлуки відповідачка не цікавиться ні життям позивача, ні життям дітей, не проявляє жодного інтересу до навчання молодшого сина. Рішенням суду від 13.06.2004 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивач намагався поговорити з відповідачкою про участь останньої у вихованні неповнолітнього сина [PERSON] , однак вона повідомила, що їй це не цікаво. Позивач матеріально забезпечує молодшого сина, виховує його та дбає про його майбутнє. Відповідачка більше аніж 2 роки не цікавиться справами сина [PERSON] , не бере участі в його вихованні, матеріальному утриманні, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не проявляє зацікавленості до його долі. [PERSON] відмовилася від виконання обов`язків матері стосовно неповнолітнього сина, надала перевагу особистим інтересам, дбає про власний добробут. Тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] . Процесуальні дії в справі та аргументи сторін. 28.06.2024 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 08.07.2024 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вона не заперечує проти позбавлення батьківських прав, так як не має наміру змінювати своє особисте життя, дійсно не спілкується з сином Єфімом, не планує жити за межами України, де проживає син. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2024 року закрито підготовче засідання по справі та призначено до судового розгляду з повідомленням учасників справи. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28.08.2002 по 16.07.2024 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим повторно 02.07.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, та рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.06.2024 №583/2177/24 (а.с. 9, 55-56). Сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю з дитинства І групи, потребує постійного стороннього догляду, 16.11.2021 був виключений з військового обліку за станом здоров`я, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.05.2019, довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ №269140, посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 10, 11, 13). Також сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.10.2010 (а.с. 14). Позивач разом з неповнолітнім сином [PERSON] проживають в м. Рійгімякі Фінляндія, що підтверджується посвідками на проживання, виданими 19.04.2022 та довідкою від 03.05.2024 (а.с. 25-26, 27), де позивач орендує квартиру, працює зварювальником/оператором верстата, що вбачається з договору оренди квартири від 09.06.2023 та підтверджується трудовим договором від 04.02.2023 (а.с. 19-20, 21-23). Відповідно до довідки зі шкоди від 15.05.2024 [PERSON] є учнем початкової школи у середній школі Похйоланрінне у 6 школі з 09.08.2023 (а.с. 28). Довідкою Головного управління ДПС у Сумській області від 21.08.2024 за №6581, яка була витребувана за клопотанням представника позивача - адвоката Собини П.М., підтверджується, що [PERSON] , відповідно до даних Реєстру самозайнятих осіб перебуває на обліку як фізична особа - підприємець з 23.02.2022 року, отримує доходи та сплачує податки на території України. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Пунктом 16 Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За приписами ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради від 05.09.2024 року за № 01-05/2045, орган опіки та піклування вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] підлягають задоволенню. Дослідженими в судовому засіданні доказами достовірно підтверджується, що позивач [PERSON] разом з дітьми перебуває за кордоном по теперішній час, відповідачка не змогла прийняти нові умови життя та проживає в Україні, що призвело до втрати порозуміння з малолітнім сином. Тривалий час відповідачка не проявляє інтересу до навчання сина, його інтересів, не спілкується з ним, не надає матеріальної допомоги, не дбає про його фізичний розвиток, що свідчить про байдуже ставлення матері до життя дитини та її життєвих потреб. Вказане, на думку суду, свідчить про ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Зважаючи на викладене, суд вважає, що відповідачку слід позбавити батьківських прав стосовно сина [PERSON] , що в повній мірі буде відповідати інтересам дитини. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним та сприятиме найкращим інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved