Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~ [PERSON] звернувся до\~Черкаського районного\~суду Черкаської\~області з\~позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на наступне. Сторони з\~29.08.2009\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі.\~Рішенням Черкаського\~районного суду\~Черкаської області\~від 06.03.2024\~по справі\~№ 707/325/24\~шлюб між\~сторонами розірвано.\~Під час\~перебування у\~шлюбі був\~придбаний транспортний\~засіб «Renault\~Мegane\~Scenic»,\~2000\~року випуску,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] . Вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя та про його поділ між ними не досягнуто згоди.\~Спірний автомобіль перебуває в користуванні відповідача, а тому поділ вказаного автомобіля можливий шляхом стягнення з відповідача 1/2 частки його вартості. Враховуючи викладене, позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить: - виділити автомобіль марки «Renault Мegane Scenic», 2000 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , у власність [PERSON] ; - стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію ринкової вартості 1/2 частини транспортного засобу автомобілю «Renault\~Мegane\~Scenic»,\~2000\~року випуску, д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 80000 грн.; - стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. 1.2. Представник відповідача надав до суду відзив, в якому вказав, що позивачкою не надано достовірних доказів щодо дійсної вартості спірного автомобіля. Доводи позивачки про відсутність доступу до автомобіля нічим не обґрунтовані. 1.3. Ухвалою суду від 24.07.2024 у цій справі було призначено транспортно-товарознавчу експертизу. Ухвалою суду від 12.09.2024, яка відображена у протоколі судового засідання, було залишено без розгляду заяву позивачки про уточнення позовних вимог, оскільки така заява була подана з пропуском встановленого п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України строку. 1.4.\~В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, які викладені у позові. Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що відповідач погоджується з експертною оцінкою спірного автомобіля та визнає, що спірний автомобіль є спільним сумісним майном подружжя. Разом з тим, витрати на правову допомогу позивачки є завищеними. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1.\~Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 06.03.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), сторони 28.08.2009 зареєстровали шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 156. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06.03.2024 по справі № 707/325/24 шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано, що не заперечувалося жодною зі сторін. 2.2.\~Згідно з\~витягом з\~Єдиного державного\~реєстру Міністерства\~внутрішніх справ\~стосовно зареєстрованих\~транспортних засобів від 16.05.2024, транспортний засіб автомобіль марки «Renault Мegane Scenic», 2000 року випуску, д.н.з.\~ [NUMBER] , зареєстрований 13.10.2021 за [PERSON] . Згідно з висновком експерта від 19.08.2024 № 35 станом на час проведення експертизи ринкова вартість автомобіля марки «Renault Мegane Scenic», 2000 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , складає 82764 грн. 3.Релевантні джерела права 3.1.\~Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 368 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2\~статті 372 ЦК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. 3.2.\~Статтею 60 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1\~статті 61 СК України\~встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується\~статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~статті 69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1, 2, 3\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Частиною 4 статті 71 СК України\~встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Згідно з ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно з ч. 2\~ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. 3.3.\~За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, в постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року по справі № 654/4518/18 тощо. У постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18 вказано, що у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1.\~На підставі вищенаведених письмових доказів суд дійшов висновку про те, що придбаний сторонами під час шлюбу транспортний засіб автомобіль марки «Renault Мegane Scenic», 2000 року випуску, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу в порядку\~статті 70 СК України. До суду не було надано жодних доказів на користь того, що спірний автомобіль належить одному із подружжя особисто, а представник відповідача в судовому засіданні 12.09.2024 визнав, що спірний автомобіль є спільним сумісним майном сторін. Запропонований позивачкою спосіб поділу неподільної речі - автомобіля, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля не порушує права відповідача та, на думку суду, враховує інтереси сторін, а також норми\~статей 71 СК України\~та 364\~ЦК України. Представник відповідача в судовому засіданні 12.09.2024 не заперечував проти такого поділу майна. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації вартості її частки в транспортному засоб «Renault Мegane Scenic», 2000 року випуску, у розмірі 41382 гривні, виходячи із того, що обидві сторони не оспорювали таку вартість 1/2 частини автомобіля після проведення експертизи. В свою чергу, з метою внесення правової визначеності у спірні правовідносини, слід також задовольнити вимогу про виділ спірного автомобіля у власність відповідача в порядку поділу спільного сумісного майна сторін. 4.2.\~Підводячи підсумок, суд вважає, що позовні [PERSON] до [PERSON] належить задовольнити частково. 5. Розподіл судових витрат 5.1.\~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 3 частини 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією до платіжної інструкції від 27.05.2024 про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн., а також рахунком-фактурою від 29.07.2024 та квитанцією від 13.08.2024 про сплату позивачкою оплати за проведення експертизи в сумі 5500 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 51,73 % вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених судових витрат зі сплати судового збору та з оплати експертизи в загальному розмірі 3471 грн. 70 коп. (51,73 % від відповідних витрат). 5.2. Стосовно витрат позивачки на правову допомогу суд зазначає наступне. Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 01.05.2024 між позивачкою та адвокатом Білим М.М, був укладений договір про надання правничої допомоги, що підтверджується фактом видачі відповідного ордеру про надання правничої допомоги та копією самого договору. Відповідно до детального опису робіт у кошторисі та рахунку відповідачці з боку адвоката надані послуги тривалістю 8 годин щодо зясування обставин справи, надання консультацій, збору документів, вивчення законодавства, підготовки позову, які сторони договору оцінили на загальну суму 8000 грн. Сплата зазначених грошових коштів на користь адвоката підтверджується копією відповідної квитанції. Суд вважає необґрунтованими заперечення представника відповідача проти співмірності вищевказаної суми витрат на правову допомогу, оскільки розмір витрат відповідачки є розумним та співмірним зі складністю справи, значенням справи для сторін, ціною позову, обсягом наданих адвокатом послуг. Разом з тим суд враховує, що позов було задоволено частково (задоволено 51,73 % вимог), а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 4138 грн. 40 коп. (51,73 % від 8000 грн.) 5.3. Всього з відповідача на користь позивачки слід стягнути загальну суму судових витрат в розмірі 7610 грн. 10 коп.

Outcome: partial