Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Мотуз Олександр Володимирович звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області\~\~з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат". За час роботи на даному підприємстві він [PERSON] отримав хронічні професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких він працював. Тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм, недосконалість технологічних процесів, відсутність денного освітлення, несприятливий мікроклімат, важка фізична праця, вимушена робоча поза сприяли розвитку професійних захворювань. \~ \~ \~ Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії від 29 серпня 2024 року Серія 12 ААА №130214 позивачу первинно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 65%, з яких: 30%-радикулопатія,20%- вібр.хв., 10%-ХОЗЛ, 5%- туговухість. Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії від 29 серпня 2024 року Серія 12 ААГ №573856 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності. Внаслідок втрати професійної працездатності вважає, що в [PERSON] наявна моральна шкода, оскільки він втратив професійну працездатність; у зв`язку з захворюванням було порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку із загальною слабкістю, втомою та болями. Він не може повернутись до повноцінного способу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному та фізичному стані., який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині Через захворювання він багато часу знаходиться на лікуванні. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 245 000,00 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Згідно з п.1 ч.1 ст.274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.6 ст.19 ЦПК України). Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в письмовому провадженні. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ 12 вересня 2024 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог [PERSON] до\~Акціонерного товариства\~"Марганецький\~гірничо-збагачувальний\~комбінат"\~про відшкодування\~моральної шкоди,\~спричиненої ушкодженням\~здоров`я внаслідок\~професійного захворювання\~у розмірі\~245\~000,00\~грн.\~Зазначив,\~що позивач\~свідомо не\~надав суду\~інформацію про\~те,\~що 27\~червня 2024\~року між ним та АТ "Марганецький ГЗК" був укладений договір про добровільне відшкодування моральної шкоди, відповідно до якого АТ "Марганецький ГЗК" добровільно сплатило [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000 гривень в рахунок грошового відшкодування моральної шкоди, зумовленої втратою здоров`я внаслідок виявлених захворювань, що виникли через шкідливі умови праці за основним діагнозом: радикулопатія попереково-крижова\~L4,\~L5,\~S1\~з вираженим\~порушенням біомеханіки\~хребта,\~стійким больовим\~і м`язово-тонічним\~синдромами,\~часто рецидивуючий\~перебіг з\~нейродистрофічними проявами\~у вигляді\~остеоартрозу у\~поєднанні з\~періартрозом колінних\~суглобів (ПФ\~другого ступеня);\~вібраційна хвороба\~першої-другої\~стадії від\~дії локальної\~вібрації з\~синдромом вегетативно-сенсорної\~поліневропатії верхніх\~кінцівок,\~двобічним плечолопатковш\~періартрозом (ПФ\~другого ступеня),\~остеоартрозом у\~поєднанні з\~періартрозом ліктьових\~суглобів (ПФ\~другого ступеня),\~остеоартрозом дрібних\~суглобів кистей\~та трофічними\~розладами на\~кистях;\~хронічне обструктивне\~захворювання легень,\~група В\~(пиловий\~бронхіт першої\~стадії,\~емфізема легень\~першої стадії).\~Легенева недостатність\~першого-другого\~ступеня.;\~хронічна двобічна\~сенсоневральна (нейросенсорна)\~приглухуватість другого\~ступ.\~(з\~легким зниженням\~слуху).Відповідно до зазначеного договору при виконанні АТ "Марганецький ГЗК" усіх своїх зобов`язань моральна шкода пов`язана з втратою здоров`я внаслідок виявлених захворювань позивача внаслідок роботи у шкідливих умовах на АТ "Марганецький ГЗК", вважається відшкодованою у повному обсязі. Сторони: АТ "Марганецький ГЗК" та [PERSON] вчинили правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки, волевиявлення сторін при укладанні договору було вільним та відповідало внутрішній волі сторін. При укладанні договору сторони визначили його істотні умови та своїми підписами це засвідчили, свідки зазначені в договорі своїми підписами засвідчили умови на яких був укладений договір. Зазначений договір був виконаний зі сторони відповідача в повному обсязі, незважаючи на той факт, що підприємство знаходиться в режимі простою фактично з початку збройної агресії з боку російської федерації з 24.02.2022 року. Позивач отримав грошові кошти, що свідчить про бажання у сторін настання наслідків укладення спірного договору та те, що договір вчинено добровільно, без будь-якого стороннього впливу. Відповідно до вимог ст.1168 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Тобто у разі свого законного права на відшкодування моральної шкоди один раз позивач не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння (якщо багаторазове відшкодування не передбачене договором або законом). Такий висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №641/8857/17. Позивач погодився на сплату йому одноразово у відшкодування моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням у сумі 10 000 грн, про що укладено договір про добровільне відшкодування шкоди, отримав таку виплату одноразово що силу ч.5ст.23 ЦК України позбавляє позивача права повторно звертитися за відшкодуванням моральної шкоди. Враховуючи те, що моральна шкода відшкодована позивачу в повному обсязі, просять відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. 13 вересня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Мотуз О.В. надав відповідь на відзив в якому просив позовні вимоги [PERSON] задовільнити у повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею\~\~13\~ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з Відкритим акціонерним товариством Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого на даний час є Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", що підтверджується копією трудової книжки Серії [NUMBER] , заведеної 12.06.2001 року на [PERSON] . За час роботи на даному підприємстві він отримав хронічні професійні захворювання, які обумовлено умовами в яких він працював. \~ \~ Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серія 12 ААА №130214 від 29 серпня 2024 року [PERSON] первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності у загальному розмірі 65%. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ № 573856 від 29 серпня 2024 року [PERSON] первинним оглядом встановлено третю групу інвалідності за проф. захв. Дата чергового переогляду 10.08.2026 року. Виходячи з медичних висновків, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] ( Форма П-4), суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки та впливом комплексу виробничих шкідливих факторів на підприємстві, позивач отримав професійні захворювання. Відповідно до\~ст. 1 Гірничого Закону України\~до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо). Згідно зі\~ст.38 Гірничого закону України\~до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах. За таких обставин, з огляду на вище зазначені норми Законів, під час судового розгляду доведено, що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача професійного захворювання. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15). У зв`язку з вищевикладеним, суд не бере до уваги посилання відповідача на укладений між сторонами договір 27.06.2024 року про відшкодування моральної шкоди, оскільки його було укладено до встановлення у позивача стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК. Внаслідок втрати професійної працездатності, у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, переживання викликані наслідками професійного захворювання, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений постійно приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки професійного захворювання, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди. Згідно статті 3\~Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до частини другої статті 153\~КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 173\~КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно абзацу 9 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до вказаного закону. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167\~ЦК України та ст.237-1 КЗпПУ їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. Частиною першої статті 237-1\~КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зав`язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму_150\~000 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial