Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Новобудова», в якому просить суд: - визнати договір №2 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений 27 грудня 2019 року між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та ТОВ «Новобудова», недійсним; - стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати в рівних частинах. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є власником 1/2 частки в квартирі [ADDRESS] . 21 лютого 2022 року вона дізналася про існування оскаржуваного договору, а також те, що відповідно до Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 28 листопада 2019 року, 28 листопада 2019 року в багатоквартирному будинку [ADDRESS] , відбулися збори співвласників цього будинку, а за результатами цих зборів 27 грудня 2019 року між співвласниками цього будинку в особі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Новобудова» було укладено оскаржуваний договір. Відповідно до преамбули оскаржуваного договору, відповідач 1, відповідач 2, відповідач 3 уклали зазначений оскаржуваний договір від імені співвласників багатоквартирного будинку на підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 28 листопада 2019 року. Згідно з п.1 оскаржуваного договору, відповідач 1, відповідач 2, відповідач 3 передали відповідачу 4 певні функції з управління багатоквартирним будинком, визначені п.3 оскаржуваного договору. Приписами пункту 10 оскаржуваного договору визначається ціна послуги з управління багатоквартирним будинком, відповідно до якої оскаржуваний договір визначає перелік та розмір витрат на управління багатоквартирним будинком. Розділами 7 та 8 оскаржуваного договору визначається права та обов?язки управителя. Іншими словами - повноваження управителя щодо управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п.п.40, 43 оскаржуваного договору, сторони погодили, що у разі пролонгації договору та/або зміни протягом строку дії договору витрат на управління будинком і поточний ремонт спільного майна будинку з об?єктивних, не залежних від управителя причин (зміна встановленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати або регульованих цін на електричну енергію для забезпечення функціонування спільного майна будинку, розміру податків та зборів та ін.), управитель має право змінити розмір витрат на управління багатоквартирним будинком, відповідно до законодавчих змін та/або здійснювати перерозподіл витрат у структурі кошторису витрат з доведенням такої інформації до відома співвласників одним із способів, зазначених в п.15 договору. Сторони погодили, що у разі зміни ціни послуги з управління багатоквартирним будинком, управителем здійснюватиметься нарахування за послугу з моменту настання таких змін. При цьому управитель повідомляє співвласників про зміну ціни послуги з управління багатоквартирним будинком у спосіб, відповідно до п.15 договору. Зазначені положення оскаржуваного договору суперечать чинному законодавству України. Так, згідно протоколу зборів, проведених 28 листопада 2019 року, - у зборах співвласників багатоквартирного будинку взяли участь власники квартир та нежитлових приміщень, які володіють 56,47% від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку; - під час підготовки зборів співвласників планувалося розглянути два питання порядку денного. - за рішення з питання 1 порядку денного проголосувало 54,29 % від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку; - за рішення з питання 2 порядку денного проголосувало 53,17 % від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку; - за рішення з питання 3 проголосувало 53,48 % від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку; - за рішення з питання 4 проголосувало 55,42 % від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Позивач вважає, що під час проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку були допущені грубі помилки: 1) враховуючи, що повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, позивач не отримувала повідомлення про проведення зборів співвласників; 2) повідомлення про проведення зборів співвласників має містити інформацію про порядок денний. Відповідно до витягу з Протоколу зборів порядок денний містив два питання порядку денного, а на зборах було розглянуто чотири питання; 3) позивач не приймала участі в письмовому опитуванні, оскільки не знала про його існування; 4) враховуючи, що повідомлення про рішення, прийняте зборами співвласників, не пізніше 10 днів після його прийняття надається в письмовій формі кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, позивач не отримувала повідомлення про рішення, прийняте зборами співвласників. Оскаржуваний договір передбачає передачу в володіння, користування і розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, визначає перелік та розмір витрат на управління багатоквартирним будинком, питання про проведення поточного ремонту, визначає повноваження управителя щодо управління будинком, проте такого рішення співвласники багатоквартирного будинку не приймали. Зазначає, що такі рішення вважаються прийнятим, якщо за нього проголосує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Однак, в зборах співвласників багатоквартирного будинку прийняло участь 56,47% від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень. Збори співвласників багатоквартирного будинку не мали належних повноважень приймати рішення з питання затвердження умов договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, до умов якого включені питання, які передбачають прийняття окремих рішень, за які законодавець визначив прийняття рішень за умови голосування власниками квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх кватир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Відповідно до п.40, 43 оскаржуваного договору сторони також погодили, що за певних обставин управитель має право в односторонньому порядку змінити розмір витрат на управління багатоквартирним будинком, однак така умова може бути, лише якщо за неї проголосує не менше 75 відсотків співвласників. Позивач вважає, що оскаржуваний договір укладений з порушенням приписів, визначених Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», в частині підготовки і проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку та в частині прийняття рішень, зокрема, укладення договору можливе лише на умовах, затверджених зборами співвласників. У відповідачів були відсутні повноваження на укладення оскаржуваного договору на умовах, які суперечать статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а тому оскаржуваний договір має бути визнаний судом недійсним. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 червня 2022 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року вказану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14 березня 2023 року представник відповідача ТОВ «Новобудова» - Яценко Т.Ю. подала відзив на позов, в якому просила залишити вимоги позовної заяви без задоволення. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов?язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України від 14 травня 2015року №417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Вказаний закон є спеціальним до вказаних правовідносин. За змістом статей 1, 9 Закону №417 управління багатоквартирним будинком це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов?язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.10 Закону №417 співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком; 8) відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 9) прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги). Згідно з положенням п.6 ст.10 Закону №417, рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у п.п.2, З і 9 ч.2 цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. У відповідністю із положенням ч.3 ст.10 Закону №417 збори співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] 28 листопада 2019 року скликалися ініціативною групою у складі власників квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , та офісу [ADDRESS] (інформація про членів ініціативної групи зазначена на кожній сторінці як у самому протоколі, так і в листках письмового опитування, яке проводилося ініціативною групою). Повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників, із посиланням де можна ознайомитися із документами, які розглядатимуться на зборах було вручено кожному співвласникові, як того і вимагає чинне законодавство України, за 10 днів до дати проведення відповідних зборів шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку. Пунктом 7 ст.10 Закону №417 встановлено, що рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника). Протокол зборів співвласників будинку від 13 грудня 2019 року містить основні реквізити, в тому числі, дату їх складання, відомості про осіб, які брали участь у проведенні зборів та підписані співвласниками будинку, які брали участь у голосуванні, його текст містить результати голосування та виклад рішень з усіх питань порядку денного, віднесених до повноважень зборів. За результатами підведених загальних підсумків голосування щодо питань, що розглядалися на зборах 28 листопада 2019 року, із урахуванням голосів співвласників, поданих на зборах, та голосів співвласників, отриманих під час проведення письмового опитування співвласників прийняті рішення з наступних питань: 1. Визначено ТОВ «Новобудова» управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] та уповноважено його подати на зберігання протокол зборів до органу місцевого самоврядування. Підсумки голосування: - «за» - 55 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 5153,00 кв.м.; - «проти» - 1 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 99,50 кв.м.; - «утримався» - 1 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 107,00 кв.м. 2. Затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . Підсумки голосування: - «за» - 54 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 5046,70 кв.м.; - «проти» - 2 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 205,80 кв.м; - «утримався» - 1 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 107,00 кв.м. 3. Обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору на управління багатоквартирним будинком в особі [PERSON]. (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ). Визначено, що уповноважені особи можуть діяти як кожен окремо, так і всі разом. Підсумки голосування. - «за» - 54 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 5076,20 кв.м.; - «проти» - 2 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 205,80 кв.м.; - «утримався» - 1 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 77,50 кв.м. 4. Уповноважено Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги. Підсумки голосування: - «за» - 56 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 5260,00 кв.м; - «проти» - 1 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 99,50 кв.м.; - «утримався» - 0 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 0 кв.м. Запропонований ТОВ «Новобудова» на зборах співвласників багатоквартирного будинку Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком відповідає змістом Типовому договору, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05 вересня 2018 року, та містить всі істотні умови, передбачені Цивільним кодексом України. Проект договору разом з кошторисом витрат на утримання будинку та прибудинкової території було розміщено у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у кожному під?їзді будинку. При бажанні кожний співвласник багатоквартирного будинку мав змогу ознайомитися з усіма документами, які виносилися на розгляд на зборах. Оскаржуваний Договір №2 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який 27 грудня 2019 року був в подальшому підписаний уповноваженими співвласниками будинку особами [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ) містить відповідні додатки, а саме: 1) список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, 2) загальні відомості про будинок, 3) перелік технічної документації на будинок, 4) вимоги до якості послуги з управління будинком; 5) кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Окрім цього, ч.2 ст.6 Закону №417 передбачено, що реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Позивач не надав суду жодних доказів з приводу того, що інші співвласники підтримують позицію позивача та бажають визнання укладеного договору недійсним. Наведене свідчить про те, що реалізувавши своє право позивач може порушити права інших співвласників, яких умови договору влаштовують, та за які вони голосували. Доказів того, що співвласники будинку заперечують проти визначення управителем будинку ТОВ «Новобудова» та уповноважили Позивача вживати заходи щодо його відкликання у відповідності до положень ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а також до зміни умов договору з управителем, обсягу повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком, переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, позивачем в позовній заяві не надано. Питання відкликання управителя, зміни обсягу його повноважень та послуг, які він надає, відносяться до повноважень зборів співвласників відповідного багатоквартирного будинку, приймаються більшістю співвласників у порядку, встановленому в ст.10 Закону N?417 та не може залежати від волі одного зі співвласників. Натомість, знову ж таки ч. 11 ст.10 вказаного Закону імперативно визначає, що рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників. Крім того, позивачем не доведено наявності обставин, які свідчать про недійсність рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 28 листопада 2019 року, оформлених Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 13 грудня 2019 року, та відповідно Договору №2 про надання послуг з управління будинком від 27 грудня 2019 року. Позивачем не надано обґрунтовано, чим саме рішення, прийняті на загальних зборах співвласників будинку, порушують його права, охоронювані законом інтереси. 21 березня 2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. 31 березня 2023 року до суду від ТОВ «Новобудова» надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначає, що доводи позивача, що в оскаржуваному Договорі, згідно з яким визначено перелік та розмір витрат на утримання будинку та прибудинкової території включено таку складову як проведення поточного ремонту спільного майна багатоквартирного будинку без відповідного рішення співвласників Будинку є необґрунтованим та безпідставним, оскільки, така складова кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є обов`язковою, та передбаченою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №190 від 27 липня 2018 року. Аналізуючи положення Закону №417, можна зробити висновок, що лише у випадках визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, що виходить за межі обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку прибудинкової території, та які є складовими структури ціни на послугу з управління, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №190 від 27 липня 2018 року, - потребує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для прийняття відповідного рішення зборами співвласників. Згідно з п.6 ст.10 Закону №417 рішення з питань, які розглядалися на зборах співвласників Будинку від 28 листопада 2019 року, оформлені Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 13 грудня 2019 року вважаються прийнятим зборами співвласників, оскільки за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Під час підрахунку голосів враховуються голоси співвласників, які були присутні на зборах, і голоси співвласників, отримані під час проведення письмового опитування (абз.7 п.8 Закону №417). Відтак, безпідставно вважати, що прийняті рішення зборів співвласників Будинку з питань порядку денного, проведених 28 листопада 2019 року, та оформлене Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 13 грудня 2019 року без належної кількості необхідних голосів для прийняття відповідних рішень. Посилання позивача у своїй відповіді на відзив на позовну заяву на недотримання ініціативною групою співвласників будинку вимог чинного законодавства України при направленні кожному співвласникові повідомлень про дату та місце проведення зборів співвласників, із вказівкою де можна ознайомитися із документами, які розглядатимуться на зборах 28 листопада 2019 року згідно з копією списків згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів жодним доказом не підтверджено, відтак не заслуговують на увагу. Позивачем не було надано суду доказів порушення саме його прав та інтересів прийнятими рішеннями зборів співвласників будинку від 28 листопада 2019 року, оформлених протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 13 грудня 2019 року, на підставі яких між уповноваженими зборами співвласників Будинку особами та ТОВ «Новобудова» було укладено спірний договір. 06 квітня 2023 року позивач подала до суду заяву про приєдання доказів, в якій просила долучити до матеріалів справи копію протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 28 листопада 2019 року за місцезнаходженням: [ADDRESS] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року витребувано у відповідача ТОВ «Новобудова» оригінал договору №2 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з усіма додатками до нього, укладеного 27 грудня 2019 року між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , та оригінал протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 28 листопада 2019 року з додатками до нього - для огляду у судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Новобудова» - Яценко Т.Ю. в судовому засіданні заперечила проти позову, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №188397165 від 12 листопада 2019 року. Відповідно до Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 28 листопада 2019 року, 28 листопада 2019 року в багатоквартирному будинку [ADDRESS] , відбулися збори співвласників цього будинку, а за результатами цих зборів 27 грудня 2019 року між співвласниками цього будинку в особі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Новобудова» було укладено договір №2 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 27 грудня 2019 року. Відповідно до змісту вищезазначеного договору, співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] в особі [PERSON] (кв. [ADDRESS] , офіс №4), [PERSON] (кв. [ADDRESS] , [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), що діють га підставі протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 28 листопада 2019 року уклали зазначений оскаржуваний договір з ТОВ «Новобудова». Відповідно до умов оскаржуваного договору, управитель зобов`язався надати співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язались оплачувати управителю послуги з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить суд - визнати договір №2 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений 27 грудня 2019 року між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та ТОВ «Новобудова», недійсним, покликаючись на порушення вимог законодавства при його укладанні. Відповідач позов не визнав, покликаючись на заперечення, викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Вирішуючи спір між сторонами, суд виходив із наступного. Так, положеннями частини другої статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VІІІ), предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку (частина перша статті 2 вказаного Закону). На час виникнення спірних правовідносин діяв закон у редакції від 10.06.2018 року. За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №417-VIII, управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - ОСББ (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку) (частина перша статті 9 Закону № 417-VIII). За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Як передбачено ч.ч.1,2 ст.10 статті 10 Закону № 417-VIII, співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком; 8) відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 9) вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги). Згідно ч.3 ст.10 Закону № 417-VIII збори співвласників можуть скликатися ініціативною групою у складі не менше трьох співвласників або управителем, обраним відповідно до цього Закону. Збори співвласників у прийнятих в експлуатацію новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Так, судом встановлено, що збори співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] 28 листопада 2019 року, у відповідності до ч.3 ст.10 Закону № 417-VIII, скликались ініціативною групою у складі власників квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та офісу [ADDRESS] - [PERSON] та кв. [ADDRESS] [PERSON] . Відповідно до ч.4, ч.5 ст.10 Закону № 417-VIII повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку. Повідомлення про проведення зборів співвласників має містити інформацію про ініціатора проведення таких зборів, дату, місце та час їх проведення, порядок денний. До повідомлення про проведення зборів співвласників можуть додаватися додаткові матеріали або інформація, що будуть розглядатися на зборах. Повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників із посиланням де можна ознайомитись із документами, які розглядатимуться на зборах було направлено співвласникам будинку за 10 днів до проведення відповідних зборів, що підтверджується списком №1877 згрупованих відправлень рекомендованих листів від 14 листопада 2019 року. Частиною 6 статті 10 Закону № 417-VIII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, було визначено, що рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Відповідно до ч.2 статті 10 Закону № 417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком; 8) відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 9) прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги). У відповідності до вимог ч.7 статті 10 Закону № 417-VIII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин було визначено, що рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. Згідно ч.8 ст.10 Закону № 417-VIII якщо під час проведення зборів співвласників для прийняття рішення не набрано встановленої частиною шостою цієї статті кількості голосів "за" або "проти", проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення зборів співвласників. Якщо протягом цього строку необхідної кількості голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими. Письмове опитування співвласників проводиться ініціативною групою та іншими співвласниками за бажанням. Письмове опитування може проводитися щодо одного або декількох питань одночасно. Питання - це текст, у якому викладається пропозиція у вигляді резолюції, щодо якої учаснику опитування пропонується відповісти "за", "проти" або "утримався". Питання повинно мати чітке і зрозуміле формулювання, що не допускає різних тлумачень. Письмове опитування співвласників проводиться шляхом власноручного заповнення ними листків опитування, в яких зазначаються день опитування, прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представників), відповідь співвласника на питання "так", "ні" або "утримався", особистий підпис співвласника та особи, яка проводила опитування. За результатами підрахунку результатів письмового опитування співвласників особи, які проводили письмове опитування, вносять його результати до протоколу зборів та підводять загальні підсумки голосування щодо всіх питань. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані на зборах співвласників, і голоси співвласників, отримані під час проведення письмового опитування. Листки письмового опитування співвласників пронумеровуються, прошнуровуються та додаються до відповідного протоколу зборів. У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника). Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку проведених 28 листопада 2019 року за місцезнаходженням [ADDRESS] від 13 грудня 2019 року містить загальну інформацію наступного змісту: - загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку: 102 осіб; - загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку: 9491,08 м.кв.; - у зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 13 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 1264,20 м.кв. - у письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників 51 співвласники в кількості 44 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 4095,30 м.кв (заповнюється в разі проведення письмового опитування). За результатами підведених загальних підсумків голосування щодо питань, що розглядалися на зборах 28 листопада 2019 року, із урахуванням голосів співвласників, поданих на зборах, та голосів співвласників, отриманих під час проведення письмового опитування співвласників прийняті рішення з наступних питань: 1. Визначено ТОВ «Новобудова» (код ЄДРПОУ 32917247, адреса: 03028, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10) управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] та уповноважено його подати на зберігання протокол зборів до органу місцевого самоврядування. Підсумки голосування: - «за» 55 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 5153,00 м.кв.; - «проти»- 1 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 99,50 м.кв.; - «утримався» - 1 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 107,00 м.кв. 2. Затверджено умови договору багатоквартирним будинком [ADDRESS] . про надання послуги з управління Підсумки голосування: - «за» - 54 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 5046,70 м.кв.; - «проти» - 2 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 205,80 м.кв.; - «утримався» - 1 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 107,00 м.кв. 3. Обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору на управління багатоквартирним будинком в особі [PERSON]. (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ). Визначено, що уповноважені особи можуть діяти як кожен окремо, так і всі разом. Підсумки голосування: - «за» - 54 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 5076,20 м.кв.; - «проти» - 2 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 205,80 м.кв.; - «утримався» - 1 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 77,50 м.кв. 4. Уповноважено ТОВ «Новобудова» на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги. Підсумки голосування: - «за» - 56 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 5260,00 м.кв.; - «проти» - 1 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 99,50 м.кв.; - «утримався» - 0 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 0 м.кв. До протоколу додано лиски письмового опитування співвласників квартир (а.с.113-157). Отже, рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 28 листопада 2019 року, оформлене Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 13 грудня 2019 року, ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку, затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), що підтверджується протоколом та листками письмового опитування співвласників. Для прийняття таких рішень відповідно до частини 6 статті 10 Закону № 417-VIII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, необхідно було, щоб за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Відповідно до ч.9 ст.10 Закону № 417-VIII протокол зборів співвласників з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, складається не менш як у двох примірниках, один з яких зберігається в управителя, а другий передається на зберігання виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради за місцем розташування багатоквартирного будинку, який розміщує результативну частину рішення, прийнятого зборами співвласників, на своєму офіційному веб-сайті. Згідно повідомлення Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської військової адміністрації) №058/3/2-7177 від 17 грудня 2020 року, поданий згідно із заявою від 16 грудня 2020 року на зберігання протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , від 13 грудня 2019 року, відповідно до ч.9 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прийнято на зберігання Департаментом житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Статтею 11 Закону №417 передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуг; 6) порядок оплати послуг; 7) порядок і умови внесення змін до договору; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Оскаржуваний Договір №2 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який 27 грудня 2019 року відповідає змістом Типовому договору, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05 вересня 2018 року, містить всі істотні умови, передбачені Цивільним кодексом України, та підписаний уповноваженими співвласниками будинку особами [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ). Також він містить відповідні додатки, а саме: 1) список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, 2) загальні відомості про будинок, 3) перелік технічної документації на будинок, 4) вимоги до якості послуги з управління будинком; 5) кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Звернувшись до суду з указаним позовом про визнання недійсним договору №2 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного 27 грудня 2019 року, позивач покликаючись на ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, вважає, що він укладений з порушенням приписів, визначених Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», в частині підготовки і проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку та в частині прийняття рішень, зокрема, укладення договору можливе лише на умовах, затверджених зборами співвласників. У відповідачів були відсутні повноваження на укладення оскаржуваного договору на умовах, які суперечать статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а тому оскаржуваний договір має бути визнаний судом недійсним. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Зазначені норми права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Здійснюючи право на судовий захист, звертаючись до суду, особа повинна зазначити суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відтак, при вирішенні спору важливе значення має встановлення наявності в особи, яка звернулася із позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Тобто, встановивши, що права або інтереси позивача не порушені, суд відмовляє в задоволенні позову за безпідставністю, недоведеністю чи необґрунтованістю. Водночас, якщо суд дійде переконання про порушення прав, свобод чи інтересів позивача, він має надати оцінку обраному позивачем способу захисту та з`ясувати, чи є цей спосіб правомірним та ефективним, оскільки обрання способу захисту, що не відповідає цим критеріям, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18) зроблено висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які саме права (правомірні інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного права чи неправомірність або неефективність вибраного позивачем способу захисту прав, які суд за результатами вирішення спору вважатиме порушеними, невизнаними або оспорюваними, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові. Велика Палата Верховного Суду зазначала, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити (постанова від 28 вересня 2021 року у справа № 761/45721/16-ц, провадження № 14-122цс20). Отже, підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови в позові. Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги зокрема щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмета заявленого позову, наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 450/2875/19, провадження № 61-5051св22. Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (пункт 44 постанови Верховного Суду від 30 квітня 2024 року). Крім того, у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних й допустимих доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності в такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам доказів не збирає. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві викладає предмет і підставу позову. Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку. Так, у позовній заяві позивач вказала, що під час укладення оскаржуваного договору було порушено її право на розпорядження майном. У відповіді на відзив позивач вказала, що оскаржуваний договір накладає безпосередньо на позивача ряд обов`язків. Таким чином, позивач [PERSON] не зазначила своє суб`єктивне бачення порушеного права та не конкретизувала в чому саме полягає порушення її права на розпорядження майном, а також яким чином визнання недійсним договору №2 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений 27 грудня 2019 року між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та ТОВ «Новобудова» зумовить попередження порушення її права чи або відновить вже порушене її право. Відтак, позивачем не доведено наявність порушення її права та/або законного інтересу, за захистом якого вона звернулася до суду, що є самостійною підставою для відмови в позові. Крім того, як на підставу недійсності правочину позивач покликалася на ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1 статті 215 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Як вже зазначалося судом, договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком відповідає змісту Типовому договору, затвердженому Постановою Кабінету №712 від 05 вересня 2018 року та містить всі істотні умови, передбачені ЦПК України. Також оспорюваний договір укладено з дотриманням вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», у тому числі в частині підготовки і проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку та в частині прийняття рішень. Доказів на обґрунтування протилежного позивачем не надано, як і не надано доказів на підтвердження недійсності договору №2 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений 27 грудня 2019 року. Відтак, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Новобудова» про визнання правочину недійсним необхідно відмовити.

Outcome: dismissed