Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

[PERSON] 25.06.2024 звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивував тим, що подружнє життя між сторонами не склалось через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, спроби налагодити відносини позитивного результату не дали, тому в червні 2012 року припинили подружні стосунки, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, він втратив почуття любові до відповідачки, подальше збереження сім`ї неможливе, просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, 18.09.2024 подав заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб з відповідачкою, справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, відзиву на позовну заяву від неї не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2\~ст.247 ЦПК України. За таких обставинах суд визнає неявку відповідачки неповажною та розглядає справу за її відсутності, провівши на підставі вимог ст.281\~ЦПК України заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Із змісту позову, із долученого до справи свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.8) видно, що сторони зареєстрували шлюб 21.10.2008 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 124, спільних дітей не мають, через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя в червні 2012 року припинили подружні стосунки, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач просить про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що примирення і подальше збереження сім`ї з відповідачкою неможливе та суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Ураховуючи вищенаведене, інші фактичні взаємини сторін, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також ту обставину, що примушування позивача до збереження шлюбу порушуватиме його права, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved