Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 56581 грн. 72 коп. Обґрунтовано позов тим, що 03 грудня 2019 року сторони уклали договір позики № 20190033370. Згідно з договором відповідач отримав позику в сумі 30000 грн. на банківський рахунок відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк». Плата за оформлення договору позики складає 3000 грн. Відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі виконувати свої зобов`язання до договором. Проте, взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08\~травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому просив розглядати справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті сповіщався шляхом публікації оголошення про виклик на сайті судової влади. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 03 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» та [PERSON] було укладено договір позики № 20190033370 (а.с. 16-18). Згідно з п. 1.1 договору позикодавець зобов`язується надати позику позичальнику, а позичальник зобов`язується повернути позику та внести плату за користування позикою в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.3 договору позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем грошових кощтів у національній валюті на картковий рахунок або поточний рахунок відкритий у банківській установі на території України, наданий та особисто зазначений позичальником у даному договорі. Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору сума позики за даним договором становить 30000 грн.; плата за оформлення договору позики складає 3000 грн. Згідно з п. 3.3 плата за оформлення договору розподіляється на кількість платежів, які позичальник повинен сплачувати щомісячно, рівними частинами. Платежі визначені п. 3.1-3.2 формують загальну суму позики (п. 3.4 договору). Строк користування позикою становить 24 календарних місяців, та починається з моменту (дати) зарахування суми позики на карткових рахунок або поточний позичальника (п. 3.5 договору). Відповідно до пунктів 3.6 3.8 договору проценти за користування позикою встановлюються на рівні 0,01% річних від загальної суми позики за календарний місяць та нараховуються авансом на початку кожного місяця користування позикою; реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 52,66% річних від загальної суми позики; комісія за управління (обслуговування) позики встановлюється на рівні 4% від загальної суми позики за календарний місяць та нараховується авансом на початку кожного місяця користування позикою. Відповідно до п. 3.9 договору вартість позики за даним договором становить 64681 грн. 72 коп. Відповідно до п. 3.10 договору щомісячний платіж складає 2695 грн. 14 коп. та оплачується позичальником щомісячно в дату, що відповідає даті зарахування суми позики на картковий або поточний рахунок позичальника. Згідно з п. 4.2.3 позичальник зобов`язаний суворо дотримуватись фінансової дисципліни, своєчасно та в повному обсязі виконувати свої зобов`язання за договором. Відповідно до п. 6.2 позичальник зобов`язаний сплачувати позику та вносити плату за користування позикою шляхом її оплати в безготівковому порядку на поточний рахунок позикодавця через банківські установи. 03.12.2019 відповідач підписав заяву, якою письмово підтвердив, що до моменту укладення договору позики він ознайомлений з умовами паспорту позики, та отримав детальну інформацію, яка визначена в частині другій та третій ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції на дату ознайомлення. Враховуючи всю отриману інформацію, розуміє умови договору позики, з усіма його перевагами та недоліками, та вважає їх прийнятними і вигідними для себе (а.с. 18 зворот). Одночасно з підписання договору позики відповідачем власноручно було підписано заяву на отримання позики (а.с. 19), паспорт позики за договором позики № 20190033370 від 03.12.2019 (а.с. 20). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором він виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.10.2023 року складає 56581 грн. 72 коп., з яких: 28860 грн. 40 коп. - заборгованість за тілом кредитом; 27721 грн. 32 коп. загальна заборгованість за сумою комісії за користування кредитом (а.с. 15). Доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надав. Вказаного розрахунку заборгованості не спростовано. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За вказаних обставин, враховуючи те, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, не повернув у повному обсязі отримані кредитні кошти та не сплатив проценти за користування ними, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved