Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

24 травня 2024 року заявник [PERSON] звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. До складу спадкового майна, серед іншого, входить право власності на земельні ділянки площею 1,67 га та 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території Садівської сільської ради Луцького району Волинської області. На випадок своєї смерті спадкодавцем був складений заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав заявник звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Гордійчук М.В. Однак існують розбіжності в правовстановлюючих документах, а тому просить встановити факт, що [PERSON] , 1907 року народження, яка померла [INFO] , являлась його бабою по материнській лінії, а також, що Державний акт про право власності на землю серії [NUMBER] , виданий 22 березня 2001 року Садівською сільською радою на підставі рішення № 10/5 від 22 березня 2000 року [PERSON] , мешканці села Кошів Луцького району Волинської області дійсно належав [PERSON] , 1907 року народження, яка померла [INFO] . Ухвалою судді Луцького міськрайнного суду Волинської області від 15 липня 2024 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили задовольнити. В подальшому подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Від представника Головного управління Держгеокадастру у Волинській області надійшла заява, в якій просить розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення заявника та його представника, показання свідків, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Предметом розгляду\~заяви є\~встановлення факту\~родинних відносин\~та факту належності правовстановлюючих документів. Пунктом 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник, маючи намір оформити свої спадкові права, звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Гордійчук М.В. щодо оформлення спадкових прав після смерті своєї баби, однак було встановлено, що існують розбіжності в правовстановлюючих документах. Оскільки заявник за вказаних обставин позбавлений можливості оформити спадщину за заповітом, остання звернулася до суду з даною заявою про встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ). Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника, народився [INFO] , його батьки [PERSON] та [PERSON] . До укладення шлюбу 22 січня 1956 року матір заявника мала прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Відповідно до заповіту, складеного на випадок своєї смерті [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] , в тому числі земельну частку ( пай), яка належить на підставі розпорядження Луцької районного адміністрації від 11 лютого 1997 року №39 ( сертифікат серія БЛ № 0169611 від 25 березня 1997 року), яка в майбутньому буде виділена в натурі і виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю. [PERSON] матір заявника, померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ), відповідно до відповіді з Державного архіву Волинської області від 05.05.2023 провести пошук відомостей про народження [PERSON] в 1933 року немає змоги. Також відповідно до інформації Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі, в архіві Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі та в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян по Україні відсутні факти реєстрації актових записів про шлюб, про розірвання шлюбу чи зміни імені ( прізвища ) [PERSON] . Відповідно до Державного акту про право власності на землю серії ІІ-ВЛ №033452, який виданий 22 березня 2001 року Садівською сільською радою на підставі рішення № 10/5 від 22 березня 2000 року [PERSON] , мешканці села Кошів Луцького району Волинської області, належить земельна ділянка площею 2.02 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Садівської сільської ради. Відповідно до довідки Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області від 06.03.2023 [PERSON] , 1907 року народження, проживала до дня смерті в [ADDRESS] , разом із онуком [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в Садівській сільській раді 22 травня 2000 року за реєстраційним номером 247. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] являлась бабою заявника [PERSON] . Пунктом 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно з абз. 2 п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Положеннями ст.\~80,\~81 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факти, про встановлення яких просить заявник, мають для нього юридичне значення, оскільки надають правові підстави для реалізації спадкових прав. В ході судового розгляду було встановлено факт наявності родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як бабусею та внуком. Також було встановлено, що Державний акт про право власності на землю серії ІІ-ВЛ №033452, виданий 22 березня 2001 року Садівською сільською радою на підставі рішення № 10/5 від 22 березня 2000 року [PERSON] , мешканці села Кошів Луцького району Волинської області дійсно належав [PERSON] , 1907 року народження, яка померла [INFO] . Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а також показаннями допитаних в ході розгляду справи свідків [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що розбіжності у правовстановлюючих документах та відсутність документів, що підтверджують родинні відносини унеможливлюють реалізацію заявником свого права на спадкування та оформлення права на спадщину, надані заявником докази у контексті положень\~ст. 77-80 ЦПК України\~є належними, допустимими, достовірними та достатніми, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та її належить задовольнити. Відповідно до вимог ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved