Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 серпня 2021 року по справі № 243/5520/21 на користь дочки [PERSON] , [INFO] , з 2500 грн. до 1/8 частини заробітку (доходу) щомісяця до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцяти трьох років. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що [INFO] в нього і [PERSON] народилася дочка [PERSON] . З часу народження дитини [PERSON] знаходиться у декретній відпустці. Судовим наказом Краматорського міського суду Донецької області від 02 вересня 2021 року по справі № 234/7250/21 з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 04.06.2021, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2021 року по справі № 234/7322/22 стягнуто з нього аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 07.06.2021, і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Позивач просить врахувати, що після стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжу навчання, з нього були стягнуті аліменти на утримання молодшої дитини та її матері. Позивач звертає увагу, що він працює слюсарем ПАТ «НКМЗ». За грудень 2021 року ним була отримана заробітна плата в розмірі 9991 грн., з якої утримано податки, збори, аліменти в розмірі 8764,84 грн. Отже йому залишилося 1226,16 грн. На думку позивача, зазначені обставини свідчать про зміну його майнового стану, що є підставою для зменшення розміру присуджених аліментів. Справа Краматорським міським судом Донецької області не розглядалася. Відповідно до частини сьомої статті 147\~Закону України\~"Про\~судоустрій\~і\~статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. 24 листопада 2023 року зазначена справа була зареєстрована в Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська та розподілена для розгляду судді [PERSON] . Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2024 року справу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кіблицької Д.А. у період з 25.07.2024 по 27.11.2024 було розподілено судді Марченко Н.Ю. Ухвалою від 13 вересня 2024 року справу було прийнято до розгляду суддею Марченко Н.Ю. При цьому, оскільки відповідно до пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, виходячи з предмета позову зменшення розміру аліментів, дану справу як таку, що виникла з сімейних правовідносин, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В матеріалах справи наявний відзив на позов, поданий представником відповідача адвокатом Попковою О.В. У своєму відзиві представником відповідача зазначено, що позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, було подано до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 01.06.2021 року, а заяви про стягнення аліментів на малолітню дитину та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років подані 04.06.2021 року та 07.06.2021 року відповідно. Позивач аліменти не сплачує, проживає однією сім`єю з цивільною дружиною. На думку відповідача, стягнення аліментів з позивача є способом ухилення від зобов`язань щодо утримання дитини, яка продовжує навчання. Просить врахувати, що строк стягнення аліментів на утримання матері дитини - [PERSON] закінчився. Довідка про заробітну плату за грудень 2021 року не є належним доказом матеріального стану позивача. За цих підстав просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів. У свою чергу, позивачем була надана відповідь на відзив, в якій він вважає, що відповідач не потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, оскільки вона зареєстрована на веб-сайтах, за допомогою яких надає платні послуги сексуального характеру. Через воєнний стан підприємство, на якому він працював, припинило свою діяльність. На теперішній час на його утриманні знаходиться малолітня дитина та мати похилого віку, які потребують матеріальної допомоги. Крім того, під час проходження ВЛК у нього було виявлено хворобу, яка викликає підозру на наявність онкологічного захворювання. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити його позов та зменшити розмір аліментів з часу подання цього позову. Сторони у судове засідання, призначене на 23 вересня 2024 року, не з`явилися. Позивачем раніше була подана заява про розгляд справи без його участі. В свою чергу, відповідач та її представник були належним чином повідомлені про розгляд справи. Представник відповідача участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до постановленої судом за її клопотанням ухвали від 19.09.2024 не прийняла. Отже, з урахуванням належного повідомлення про розгляд справи та наявного у справі відзиву на позов суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та її представника. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з огляду на наступне: Судом установлено, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 серпня 2021 року по справі № 243/5520/21, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного суду від 14 грудня 2021 року, були стягнуті з [PERSON] на користь дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з 01.06.2021 року, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцятитрьохрічного віку. Також судом установлено, що судовим наказом Краматорського міського суду Донецької області від 02 вересня 2021 року по справі № 234/7250/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 04.06.2021, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2021 року по справі № 234/7322/22 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 07.06.2021, і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Заявляючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 2500 грн. до 1/8 частини заробітку (доходу), позивач посилається на зміну свого майнового стану, зокрема стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини та матері дитини до досягнення дитиною трьох років, а також отримання ним доходу, який не дозволяє сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд виходить із наступного: Згідно з частиною першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Поряд із цим відповідно до\~статті 199\~СК\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 дійсного Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання другим із батьків, дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права свідчить, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Зокрема у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 було викладено висновок, що зміна сімейного стану відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Водночас у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19 відзначено, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Отже, заявляючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, саме позивач має довести зміну свого сімейного та/або майнового стану, яка істотно впливає на можливість сплати аліментів у раніше визначеному розмірі. Водночас, звернувшись до суду з цим позовом, позивач не надав належних доказів на підтвердження зміни його майнового стану, на яку він посилається у своєму позові. Суд звертає увагу на те, що рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 2500 грн. щомісяця було ухвалено 02 серпня 2021 року. На час ухвалення цього рішення на утриманні позивача вже знаходилася малолітня дитина, яка народилася [INFO] , а також мати цієї дитини, на утримання якої присуджені аліменти на період з 07.06.2021 по 22.08.2022 до досягнення дитиною трьох років. Тобто вказані обставини вже існували на час розгляду справи та присудженні аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв`язку з продовженням навчання, про що позивач безпосередньо зазначав у судовому засіданні по справі № 243/5520/21 (а.с. 9) і чому була надана оцінка судом апеляційної інстанції у постанові від 14.12.2021 (номер рішення в ЄДРСР - 101897949), якою рішення суду від 02.08.2021 року про стягнення аліментів у розмірі 2500 грн. щомісяця залишено без змін. Суд вважає, що ухвалення судом після присудження аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, судових рішень про стягнення з позивача аліментів на утримання осіб, яких він за законом має утримувати, не свідчить про погіршення його майнового стану. Позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про зміну його майнового стану після ухвалення рішення про стягнення аліментів. Зокрема, заявляючи вимогу про зменшення аліментів через погіршення свого майнового стану, позивач не надав доказів щодо розміру своїх доходів. Як і не було надано позивачем належних доказів щодо погіршення стану його здоров`я. Наданий позивачем вибірково розрахунковий лист заробітної плати за один місяць, а саме за грудень 2021 року, жодним чином не підтверджує зміну майнового стану позивача та неможливість сплати ним аліментів у раніше визначеному розмірі. Крім того, долучені позивачем до відповіді на відзив копія направлення на медичний огляд ВЛК та копія електронного направлення на лікування самі по собі не свідчать про погіршення стану його здоров`я, яке може бути підставою для зміни розміру аліментів. Доводи позивача про наявність у відповідача доходів та відсутність потреби у матеріальній допомозі на час навчання є голослівними та належними доказами не підтверджені. На переконання суду, обставини, на які посилається позивач, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, позовні вимоги є недоведеними. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовну [PERSON] про зменшення розміру аліментів необхідно відмовити. Відповідно до статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача та відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed