Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог та доводів заявниці. 11.04.2024 року представник заявниці [PERSON] - адвокат Комов Олег Геннадійович, який діє в інтересах заявниці на підставі ордеру на надання правничої (правової) від 16.01.2023р. серії АХ 1103985, допомоги, звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у селі Стара Гнилиця, Чугуївський район, Харківська область, Україна, та жінки [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.06.2018 року по [INFO] за адресом: [ADDRESS] , факту перебування фізичної особи жінки [PERSON] , [INFO] , на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , у період з 24.02.2022 року по [INFO]. 11.04.2024 року разом із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні представником заявниці [PERSON] - адвокатом Комовим Олегом Геннадійовичем подана заява про виклик свідків. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що чоловік [PERSON] , [INFO] , та жінка [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки у період з 01.06.2018 року по [INFO] за адресом: [ADDRESS] . [PERSON] , зокрема її неповнолітня дочка [PERSON] , були єдиними родичами, членами сім`ї [PERSON] , які піклувалися про нього, жили з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу (жінка), вели спільне господарство, підтримували його, а чоловік [PERSON] відповідно піклувався про них та забезпечував, утримував їх, вважав їх своєю сім`єю. З початку війни один з подружжя, чоловік, [PERSON] пішов добровільно захищати Батьківщину і свою родину (номер військової частини № [NUMBER] ). [PERSON] помер при виконанні бойових завдань [INFO] у селі Стара Гнилиця, Чугуївський район, Харківська область у віці 28 років. Загибель пов`язана із захистом Батьківщини. З 24.02.2022 року по [INFO] фізична особа жінка [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] . Чоловік [PERSON] утримував свою сім`ю протягом зазначеного періоду до моменту загибелі. Заявниця зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту перебування фізичної особи утриманні заявниці необхідне для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, яка передбачена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Рух справи. Ухвалою від 19.04.2024 року у справі № 635/4014/24 Харківським районним судом Харківської області було відкрито провадження за заявою [PERSON] , заінтересована особа: [INFO] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, що розглядається в порядку окремого провадження в Харківському районному суді Харківської області. 09 липня 2024 року через систему "Електронний суд" на адресу суду надійшла заява представника [PERSON] , [INFO] - адвоката Комова Олега Геннадійовича про залучення в якості заінтересованої особи - Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ: 00034022, юридична адреса: 03168, Україна, Київська обл., місто Київ, просп. Повітрофлотський, б.6, в цивільну справу N 635/4014/24 за заявою [PERSON] , заінтересована особа: [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, що розглядається в порядку окремого провадження в Харківському районному суді Харківської області (суддя Назаренко О.В.). 10 липня 2024 року до суду надійшла заява представника Міністерство оборони України Ляшенка Олексія Олександровича про вступ у справу в якості заінтересованої особи. 29 липня 2024 року представник заявниці адвокат Комов Олег Геннадійович (місцезнаходження: 61050, Україна, Харківська обл. м. Харків, провулок Поштовий, б. 5) подав до суду клопотання про розгляд заяви про залучення в якості заінтересованої особи Міністерства оборони України в цивільну справу N 635/4014/24 без участі заявника та його представника та просив її задовольнити. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.08.2024 року № 635/4014/24 задоволено заяву представника Міністерство оборони України Ляшенка Олексія Олександровича про вступ у справу в якості заінтересованої особи, та заяву представника [PERSON] - адвоката Комова Олега Геннадійовича про залучення в якості заінтересованої особи - Міністерства оборони України в цивільну справу N 635/4014/24 за заявою [PERSON] , заінтересована особа: [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні. Ухвалено залучити до участі у цивільну справу № 635/4014/24 за заявою [PERSON] , заінтересована особа: [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, що розглядається в порядку окремого провадження, заінтересовану особу - Міністерство оборони України (код ЄДРПОУ: 00034022, юридична адреса: 03168, Україна, Київська обл., місто Київ, просп. Повітрофлотський, б.6). Судом направлено Міністерству оборони України копію заяви з доданими до неї матеріалами, копію ухвали суду та встановлено строк протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання ухвали суду про залучення в якості заінтересованої особи для подання до суду пояснення щодо предмета заяви, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, про що суду необхідно надати документи, що підтверджують таке надіслання (надання). 05.09.2024 року під час проведення відкритого судового засідання судом була задоволена заява про виклик свідків представника заявниці [PERSON] - адвоката Комова Олега Геннадійовича та судом допитано свідка - [PERSON] , [INFO] (місце реєстрації проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , телефон: [NUMBER] ). Свідок [PERSON] , [INFO] (місце реєстрації проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , телефон: [NUMBER] ) у судове засідання не прибула у зв`язку із хворобою. Судом здійснювалась технічна фіксація за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (протокол судового засідання № 3300640 від 05.09.2024 року). 06.09.2024 року через систему "Електронний суд" на адресу суду надійшла заява представника заявниці [PERSON] - адвоката Комова Олега Геннадійовича щодо виконання вимоги суду стосовно надання оригіналів документів. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Комов Олег Геннадійович з`явилися у судове засідання, заявлені вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні підтримали та прохали задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, пояснення (заперечення) не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Заінтересована особа - [INFO] в судове засідання не з`явився, пояснення (заперечення) не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи без участі представника, заяву вирішити на розсуд суду. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.3 ст.211 ЦПК України). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З приводу факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків суд зазначає наступне. Заявниця прохала встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] , та жінки [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.06.2018 року по [INFO] за адресом: [ADDRESS] , та факт перебування фізичної особи жінки [PERSON] , [INFO] , на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , у період з 24.02.2022 року по [INFO] (на момент загибелі військовослужбовця). Так, звертаючись до суду, заявниця зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту перебування фізичної особи утриманні заявниці необхідне для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, яка передбачена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". У витязі з протоколу № 1/д від 12.01.2024р. комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (затв. заступником Міністра оборони України - [PERSON], головою комісії [PERSON] і повідомлено заявнику [INFO] ) зазначено, що без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують факт того, що жінка (дружина) була членом сім`ї загиблого військовослужбовця чоловіка [PERSON] (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання та ведення спільного господарства) або перебування на її утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні) неможливо встановити право заявника на отримання виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року N 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Також, у витязі № 1/д від 12.01.2024р. комісії Міністерства оборони України зазначено, що [PERSON] у заяві на призначення одноразової грошової допомоги зазначила себе цивільною дружиною загиблого [INFO]. у період дії воєнного стану солдата [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 13.06.2022р., листом Кадрового центру Збройних Сил України від 05.09.2023 № 321/КЦ/6979. Заявниця [PERSON] повідомила суду, що інші заінтересовані особи, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги, окрім безпосередньо заявниці - відсутні, з огляду на те, що чоловік військовослужбовець [PERSON] був сиротою, а його батьки позбавлені батьківських прав, у шлюбі зареєстрований ніколи не був, а власних дітей не мав. Судом встановлено, що у заявниці [PERSON] від [INFO] народилася донька [PERSON] згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 55 від 08.08.2007р.). Відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 17.04.2014 року № 635/1573/14-ц було розірвано шлюб, зареєстрований 06.04.2007р. між [PERSON] та [PERSON] , та судом вирішено неповнолітню дитину [PERSON] залишити проживати з [PERSON] (матір`ю), про що зроблено актовий запис № 08 Безлюдівською селищною радою Харківської області, що підтверджує відсутність зареєстрованого шлюбу у заявниці, зокрема у період спільного проживання без реєстрації шлюбу з чоловіком військовослужбовцем [PERSON] з 01.06.2018 року по [INFO] за адресом: [ADDRESS] . [PERSON] народився [INFO] в селищі Мала Данилівка, Дергачівський район, Харківська область, Україна відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 48 від 07.10.1993р.). [PERSON] є сиротою (дитиною позбавленою батьківського піклування), що підтверджується витягом № 00008907961 від 05.04.2011р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Батьки [PERSON] були позбавлені батьківських прав, участі в його вихованні не приймали, а саме з інформації прописаної у витягу батьками були: [PERSON] (відомості про батька з витягу про народження за ст. 135 СК України) і [PERSON] . У матеріалах справи наявне рішення по справі №2-243 від 24 березня 2004 року, в якому Дергачівський районний суд Харківської області позбавив мати [PERSON] батьківських прав. Представником заявниці [PERSON] - адвокатом Комовим Олегом Геннадійовичем був направлений адвокатський запит від 18.03.2023 року до комунального закладу "Сахновщинський навчально-реабілітаційний центр" Харківської обласної ради щодо отримання інформації про батьків померлого [PERSON] та про позбавлення їх батьківських прав. У відповіді комунального закладу "Сахновщинський навчально-реабілітаційний центр" Харківської обласної ради від 20.03.2023р. № 01-14/122 повідомлено, що дійсно [PERSON] позбавлений батьківського піклування і його батьки були позбавлені батьківських прав. У цій же відповіді повідомлено, що [PERSON] прибув на навчання до закладу 10.05.2005р. відповідно Путівки Департаменту науки і освіти Харківської облдержадміністрації від 25.04.2005р. № 165 та Рішення про влаштування дитини позбавленої батьківського піклування до закладу прийнятого виконкомом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 12.04.2005р. № 117. [PERSON] знявся з обліку реєстрації місця проживання з адреси: [ADDRESS] за місцем реєстрації інтернату від 23 серпня 2011 року з комунального закладу "Сахновщинський навчально-реабілітаційний центр" Харківської обласної ради (правонаступник комунального закладу «Сахновщинська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» Харківської обласної ради на підставі рішення Харківської обласної ради від 21 червня 2012 року №439-VІ), що підтверджується талоном про зняття з реєстрації. Суд приходить до висновку, що вищевказані обставини вказують на те, що [PERSON] , зокрема її неповнолітня дочка [PERSON] , були єдиними членами сім`ї [PERSON] , які піклувалися про нього, жили з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу (жінка), вели спільне господарство, підтримували його, а чоловік [PERSON] відповідно піклувався про них та забезпечував, утримував їх, вважав їх своєю сім`єю. 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час, що було затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» Верховною Ради України від 24.02.2022 № 2102-IX. Згідно з Витягом з наказу від 24.02.2022 року № 40 командира в/ч [NUMBER] військовослужбовця за призовом солдата стрільця санітара 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону [PERSON] було зараховано до особового складу в/ч [NUMBER] . Згідно з Витягом з наказу від 20.07.2022 року № 188 командира в/ч [NUMBER] військовослужбовця за призовом солдата стрільця санітара 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону [PERSON] було виключено зі складу особового складу. З початку війни один з подружжя, чоловік, [PERSON] пішов добровільно захищати Батьківщину і свою родину за записами військового квитку серії [NUMBER] від 16.04.2010 року. [PERSON] помер при виконанні бойових завдань [INFO] у селі Стара Гнилиця, Чугуївський район, Харківська область у віці 28 років згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 255 від 13.06.2022 року. Факт того, що [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вів спільне господарство, мав спільний побут, наявність спільних витрат з жінкою [PERSON] , зокрема і з її неповнолітньою дочкою [PERSON] , утримував свою цивільну дружину та її дочку до моменту своєї загибелі, підтверджується Актом № 74 від 13.07.2022 року депутата Безлюдівської селищної ради Волох Наталії Яковлівни, засвідчений показаннями двох свідків - сусідів: [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] , а також [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] . У відповіді № 03-22/572 голови Безлюдівської селищної ради Кузьмінова Миколи з наданими відомостями про реєстрацію проживання № 337 від 21.03.2023 року зазначено те, що чоловік [PERSON] разом з жінкою [PERSON] , неповнолітньою дочкою [PERSON] , дійсно проживав за адресом: [ADDRESS] . Суд приймає до уваги надані заявницею докази - письмові пояснення свідків щодо підтвердження факту того, що Чоловік [PERSON] , [INFO] , та жінка [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки у період з 01.06.2018 року по [INFO] за адресом: [ADDRESS] . 05.09.2024 року судом допитано свідка - [PERSON] , [INFO] (місце реєстрації проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , телефон: [NUMBER] ), який у судовому засіданні повідомив, що підтверджує факт проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] , та жінки [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.06.2018 року по [INFO] за адресом: [ADDRESS] , та факт перебування фізичної особи жінки [PERSON] , [INFO] , на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , у період з 24.02.2022 року по [INFO] (на момент загибелі військовослужбовця). Також, факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , [INFO] , та жінки [PERSON] , [INFO] , ведення спільне господарство, взаємні права та обов`язки у період з 01.06.2018 року по [INFO] є факт неодноразового звернення протягом 2018 року до медичного закладу Медичний центр «Доктор Харків» (код ЄДРПОУ: 44251278, що знаходиться за юридичним адресом: 61003, Харківська область, м. Харків, вул. Клочківська, б. 3) про планування вагітності. Обстеження проводилося лікарем-гінекологом [PERSON] , факт обстеження і лікування з присутністю чоловіка [PERSON] зі [PERSON] проводилось у лікаря - уролога [PERSON] . Факт, що підтверджує звернення та перебування на прийомі й обстеженні лікарів є документи: товарний чек № 2803 від 24.09.2018р. й товарний чек № 2796 від 22.09.2018 року. У зв`язку зі смертю [PERSON] , [PERSON] звернулася із заявою до військової частини № [NUMBER] до командира частини щодо прохання надати допомогу на поховання її чоловіка на особистий рахунок. [PERSON] особисто організувала похорони померлого [PERSON] , організувала ритуальний обряд щодо поховання. Представник військової частини особисто усно сповістив [PERSON] про смерть військовослужбовця [PERSON] . Командир військової частини № [NUMBER] , задовольнив заяву [PERSON] й від військової частини № [NUMBER] було надіслано грошові кошти в розмірі 11965 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять гривень нуль копійок) 30 липня 2022 року як допомогу на поховання її чоловіка [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок. Копія квитанції від 23.02.2023 року № SAMDNWFC00052878887 про надіслані грошові кошти від 30 липня 2022 року додається до заяви. Допомога у вигляді грошових коштів на поховання надається саме членам сім`ї загиблого. Наведені юридичні факти свідчать про те, що [PERSON] є членом сім`ї [PERSON] . Доказом, що підтверджує факт ведення спільного господарства жінки [PERSON] та чоловіка [PERSON] , наявність таких документів, як копія виписки від 25.08.2022р. № STE82QPE90QCCRPI з Акціонерного Товариства Комерційного Банку "ПРИВАТБАНК" (код ЄДРПОУ:14360570) про перерахування грошових коштів з особистого рахунку [PERSON] на рахунок [PERSON] з 01.08.2018р. по 25.08.2022р. За відомостями вищезазначених письмових пояснень свідків та усних пояснень заявниці випливає, що за спільні кошти подружжя робило покупки: телефону, аксесуарів до нього, покупку кухні та мийки до неї, ноутбуку з обладнанням до нього та інші побутові покупки, що підтверджуються копіями в матеріалах справи квитанцій, розрахункових документів щодо спільного придбання майна, побутових речей у період з 01.06.2018 року по [INFO], наданими заявницею до суду. Заявниця повідомила, що в неї знаходяться оригінали документів [PERSON] : посвідчення сер. [NUMBER] про закінчення курсів навчання за підготовкою в Державному підприємстві учбово-курсовий комбінат «Харківжитлобуд» за проф. електрогазозварник, атестат про повну загальну середню освіту, диплом електрогазозварника, трудова книжка, паспорт ID картка, особисті речі [PERSON] за адресом: [ADDRESS] , що підтвердили допитані в судових засіданнях свідки, що у свою чергу може створити враження у будь-якого стороннього споглядача щодо існування факту перебування у сімейних стосунках подружжя, що виражав знак довіри між подружжям. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживання однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство у період з 01.06.2018 по 05.06.2022. З огляду на вищевикладені обставини та докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд прийшов до висновку про те, що дійсно чоловік [PERSON] , [INFO] , та жінка [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки у період з 01.06.2018 року по [INFO] за адресом: [ADDRESS] . З приводу факту перебування заявниці на утриманні загиблого військовослужбовця суд зазначає наступне. Згідно з Витягом з наказу від 24.02.2022 року № 40 командира в/ч [NUMBER] військовослужбовця за призовом солдата стрільця санітара 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону [PERSON] було зараховано до особового складу в/ч [NUMBER] з встановленням посадового окладу 2470 (дві тисячі чотириста сімдесят) гривень 00 коп., надбавку за проходження військової служби в розмірі 65%, премію за особистий внесок у результати служби у розмірі 210% з 24.02.2022 року. Чоловік військовослужбовець [PERSON] з моменту початку проходження військової служби під час воєнного стану від 24.02.2022р. і по момент смерті [INFO]. щомісяця отримував додаткову нагороду за безпосередню участь в бойових діях - у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 коп. відповідно до п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 про «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та повністю утримував протягом зазначеного періоду свою сім`ю: жінку [PERSON] , неповнолітню дочку [PERSON] , що підтверджується грошовими переказами за випискою від 25.08.2022р. № STE82QPE90QCCRPI з Акціонерного Товариства Комерційного Банку "ПРИВАТБАНК" (код ЄДРПОУ:14360570) про перерахування грошових коштів з особистого рахунку [PERSON] на рахунок [PERSON] з 01.08.2018р. по 25.08.2022р. Відповідно до виписки від 25.08.2022р. № STE82QPE90QCCRPI з Акціонерного Товариства Комерційного Банку "ПРИВАТБАНК" виходить, що чоловік військовослужбовець [PERSON] здійснював грошові перекази на особистий рахунок жінки [PERSON] : від 13.04.2022 - 94975 грн. 00 коп., від 16.04.2022 - 35000 грн. 00 коп., від 19.05.2022 - 50000 грн. 00 коп., від 08.06.2022 - 6636 грн. 04 коп., від 10.06.2022 - 13943 грн. 98 коп. Відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 09.04.2014р. № 635/1567/14-ц позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - залишено без розгляду. З цього випливає, що аліменти на утримання дитини [PERSON] не стягувалися і надалі на дитину жодних виплат аліментів з боку біологічного батька не здійснювалося. Чоловік військовослужбовець [PERSON] утримував всю сім`ю: свою жінку [PERSON] та її неповнолітню дочку [PERSON] , переказував їм грошові кошти, допомагав із матеріальним забезпеченням щодо їжі, одягу, ремонту в будинку, щодо здобуття освіти дитиною, тощо. Відповідно до довідки про заробітну плату і про доходи [PERSON] з місця роботи АТ КБ «Приватбанк» з 01.01.2022 по 31.12.2022 (лист. вих. від 13.03.2024р. № 20.1.0.0.0/7-240313/42) нарахування (зарплата, премія та інше) складають: за січень 2022- 13502,27 грн. (утримано податок з фізичних осіб-2437,55 грн., військовий збір -203,12 грн.), за лютий 2022 - 14801,71 грн. (утримано податок з фізичних осіб-2664,31 грн., військовий збір -222,03 грн.), за березень 2022 - 21114,27 грн. (утримано податок з фізичних осіб-6775,97 грн., військовий збір -564,66 грн.), за квітень 2022 - 13825,26 грн. (утримано податок з фізичних осіб-2488,55 грн., військовий збір -207,38 грн.), за травень 2022 - 29579,42 грн. (утримано податок з фізичних осіб-2348,90 грн., військовий збір -195,74 грн., й знято нарахування, що не відноситься до ФОП - 20000 грн.), за червень 2022 - 14805,83 грн. (утримано податок з фізичних осіб- 2665,05 грн., військовий збір -222,09 грн.). Згідно з Витягом з наказу від 20.07.2022 року № 188 командира в/ч [NUMBER] військовослужбовця за призовом солдата стрільця санітара 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону [PERSON] було виключено зі складу особового складу, і встановлено станом на 05 червня 2022 року вислугу років - 00 років 03 місяці 11 днів, виплатити додаткову нагороду за безпосередню участь в бойових діях - у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 коп., виплатити надбавку за проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу, премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 277% посадового окладу з 01 червня по 30 червня 2022 року. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. У той же час, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Судом встановлено, що заробітна плата та додаткові види винагород (премій), доходів військовослужбовця чоловіка [PERSON] були основним і постійним джерелом засобів до існування для його жінки [PERSON] , у томі числі й для її неповнолітньої доньки [PERSON] , що підтверджується наступними доказами: - витягом з наказу від 24.02.2022 року № 40 командира в/ч [NUMBER] про зарахування до особового складу солдата [PERSON] ; - витягом з наказу від 20.07.2022 року № 188 командира в/ч [NUMBER] про виключення з особового складу солдата [PERSON] ; - грошовим атестатом № 15 від 17.04.2022р.; - витяги з наказу командира військової частини [NUMBER] про виплату винагороди; - довідкою про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовця за призовом, солдата стрільця санітара 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону особового складу в/ч [NUMBER] - [PERSON] та премії для обчислення пенсії; - ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.04.2014р. № 635/1567/14-ц; - копія виписки від 25.08.2022р. № STE82QPE90QCCRPI з Акціонерного Товариства Комерційного Банку "ПРИВАТБАНК"; - довідкою форми ОК-5 [PERSON] від 08.03.2024р.; - довідкою форми ОК-7 [PERSON] від 08.03.2024р.; - довідкою про заробітну плату і про доходи [PERSON] з місця роботи АТ КБ «Приватбанк» з 01.01.2022 по 31.12.2022 (лист. вих. від 13.03.2024р. № 20.1.0.0.0/7-240313/42). Таким чином, суд дійшов до висновку, що заробітна плата та додаткові види винагород, доходи військовослужбовця чоловіка [PERSON] були основним і постійним джерелом засобів до існування для його жінки [PERSON] , у томі числі й для її неповнолітньої доньки [PERSON] , що підтверджує факт перебування фізичної особи жінки [PERSON] , [INFO] , на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , у період з 24.02.2022 року по [INFO]. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків. Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.1 ст.294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Згідно з ч.2 ст.294 ЦПК України, з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. 18 січня 2024 року Велика Палата Верховного Суду у справі 560/17953/21 відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі N 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі N 290/289/22-ц, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Також Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви. Отже, судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, є суд цивільної юрисдикції. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно п. 3 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки. Нормами Сімейного кодексу України не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки. Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011-XII, дія даного Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісті. Частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " від 20.12.1991р. № 2011-XII, у випадках, зазначених у п. п. 1 - 3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII виходить, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Частиною 1 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Частиною 6 та 8 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями. Абзацом 1 пункту 2 абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - «Постанова») передбачено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. У постанові Верховного Суду по справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22) від 20 березня 2023 року, суд зазначив, що належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю є, зокрема: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого, чеки, квитанції, свідоцтва про право власності, заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. У постанові Верховного Суду по справі № 664/1206/19 (провадження № 61-6394св21) від 26 липня 2022 року, суд дійшов до висновку, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Верховний Суд у постанові по справі № 531/295/19 від 08 грудня 2021 року, суд дійшов до висновку вказавши наступне: для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: показання свідків про спільне проживання фактичного членів сім`ї та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012р., доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У Постанові від 30.05.2024 року у справі № 990/49/23 Велика Палата Верховного Суду дійшла обґрунтованого висновку про те, що (далі - по тексту) як обов`язок із доказування потрібно розуміти закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Таким чином, надані заявницею на підтвердження факту проживання однією чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у селі Стара Гнилиця, Чугуївський район, Харківська область, Україна, та жінки [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.06.2018 року по [INFO] за адресом: [ADDRESS] , письмові докази та показання свідків підтверджують вказаний факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] по день його смерті від [INFO], виникнення між ними взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Враховуючи, що встановлення факту спільного проживання разом однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, його підтвердження необхідне для отримання нею як членом сім`ї загиблого військовослужбовця грошової допомоги, суд дійшов висновку про можливість задоволення даної вимоги в заяві [PERSON] . Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду щодо встановлення факту перебування заявниці на утриманні загиблого військовослужбовця. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У постанові від 08.02.2024р. по справі № 120/6387/23 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі N 560/17953/21 вже сформована правозастосовча практика у спірних правовідносинах та колегія суддів не вбачає підстав відступати від такої практики, відсутні підстави для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, й те, що встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає розгляду в порядку судів цивільної юрисдикції. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Статтею 31 Закону України від 09.04.92 N 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка визначає в яких випадках члени сім`ї будуть вважаються утриманцями, передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі N 686/8440/16-ц. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення", члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до Судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, викладеної у листі Верховного суду від 01.01.2012р., до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); 2) докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); 3) довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; 4) документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; 5) документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); 6) копія свідоцтва про смерть годувальника. Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі N 1-8/99 (N 5-рп/99) роз`яснив, що членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. В постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі N 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року в справі N 210/343/19 (провадження N 61-22247св19) та від 31 серпня 2022 року в справі N 592/13089/21 (провадження N 61-5213св22) вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Отже, надані заявницею на підтвердження факту перебування фізичної особи жінки [PERSON] , [INFO] , на утриманні чоловіка [PERSON] , [INFO] , у період з 24.02.2022 року по [INFO] (на момент загибелі військовослужбовця), письмові докази та показання свідків підтверджують вказаний факт спільного перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] по день його загибелі - [INFO] . Враховуючи, що встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні загиблого військовослужбовця, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, його підтвердження необхідне для отримання нею як членом сім`ї загиблого військовослужбовця грошової допомоги, суд дійшов висновку про можливість задоволення вказаної вимоги в заяві [PERSON] . Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну "сімейне життя", вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі "Ельсхольц проти Німеччини" суд визначив, що "поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші "сімейні" de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом". У справі "Джонстон проти Ірландії" (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст. 3 Сімейного кодексу України. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які заявниця посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні заяви.

Outcome: approved