Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 15.04.2020 постановою Шевченківського районного суду м. Києва було притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, [PERSON] 22.02.2020 о 09 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом «Skoda» д.н.з. [NUMBER] на пл. Європейська в м. Києві на регульованому перехресті з вул. Хрещатик при повороті ліворуч (зі смуги визначеної знаком 5.16 для руху прямо), не гадав перевагу в русі автомобілю «Toyota RAV 4» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. На момент ДТП автомобіль, яким керував [PERSON] знаходився у власності ТОВ «УЛФ «Фінанс». Станом на день пригоди транспортний засіб «Toyota RAV 4» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, був застрахований за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6761600/1012/19 від 07.03.2019 ПрАТ «СК «Провідна». Спеціалістом ПрАТ «СК «Провідна» 28.02.2020 проведено огляд автомобіля позивача та складено відповідний Акт огляду транспортного засобу № 300324, в якому детально описано всі виявлені пошкодження. Згідно Звіту № 38-D/66/4від 05.03.2020 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 659 282,67 грн. , а його ринкова вартість на день настання страхового випадку - 829 818,26 грн. Розмір страхового відшкодування було визначено відповідно до п. 12.9.4 договору страхування і склав - 295 228,50 грн. Дана сума повністю сплачена страховою компанією, залишки автомобіля передано позивачем ПрАТ «СК «Провідна» з метою реалізації. 10.06.2020 відбувся онлайн-аукціон та залишки транспортного засобу продано ТОВ «Аудатекс Україна» за найвищою зобов`язуючою пропозицією в розмірі 358 890,00 грн., кошти передано позивачу. Отже, загальний розмір відшкодування за договором страхування становив 654 118,50 грн. Зважаючи на те, що ринкова вартість автомобіля на момент ДТП становила 829 818,26 грн., позивачу спричинено матеріальний збиток у розмірі 175 699,76 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] було спричинено і моральну шкоду. Така шкода полягає у вигляді тривалого стійкого психічного розладу (відчуття страху керування автомобілем) та порушенні звичайного режиму життя (оскільки змушена була пересуватись громадським транспортом або користуватись послугами таксі). Спричинену моральну шкоду позивач оцінує у розмірі 40 000,00 грн. Крім того, саме водій [PERSON] є належним відповідачем по справі про що свідчить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2022 у справі № 761/24974/21. За таких обставин представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 175 699,76 грн. та моральну шкоду у розмірі 40 000,00 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Провадження у справі відкрито 17.07.2023, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Представником відповідача подано відзив на позов де зазначено наступне. Так, [PERSON] визнається факт ДТП, пошкодження транспортного засобу позивача факт володіння транспортним засобом «Skoda» д.н.з. [NUMBER] ТОВ «УЛФ «Фінанс» та наявності чинного на момент ДТП страхового полісу № АО 6788424 від 28.10.2019, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між АТ «СГ «ТАС» та страхувальником ФОП [PERSON] . Разом з тим, представник відповідача вважає, що укладений договір страхування між позивачем та ПрАТ «СК «Провідна» є укладеним, проте не набрав чинності, оскільки відсутні відомості про зарахування першого страхового платежу. Складання Акту огляду транспортного засобу позивача також не можна брати до уваги, оскільки відповідач не був присутній на огляді і не міг здійснювати контроль за його складанням. Згідно змісту Звіту про оцінку збитків вартість відновлювального ремонту не перевищує його ринкову вартість , а тому його проведення згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зареєстрованої в Мінюсті України 24.11.2003 за № 1074/8395, є недоцільним. Виходячи з цього, визнання страховиком ПТЗ конструктивно загиблим є незаконним та не обгрунтованим, а тому потрібно було проводити його відновлювальний ремонт за рахунок страхового відшкодування, виплаченого страховиком. У такому випадку необхідності звертатися до відповідача за відшкодуванням не має. Також матеріали справи свідчать про те, що юридична особа ТОВ «УЛФ «Фінанс» передала автомобіль, яким керував [PERSON] ФОП [PERSON] і він набува право власності для користування ТЗ «Таксі» на підставі договору фінлізінгу, а відповідач був водієм транспортного засобу, переданого йому власником - користувачем для його керування як «таксі», за винагороду. Отже, відповідальним за спричинену шкоду є ФОП [PERSON] , цивільно - правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «СГ «ТАС». В свою чергу посилання представника позивача на рішення в цивільній справі № 761/24974/21є необгрунтованим, оскільки [PERSON] приймав участь у даній справі в якості третьої особи. Твердження ж представника позивача, що [PERSON] зазнала моральної шкоди не підтверджується жодними доказами. Третя особа не скористалась правом надати письмові пояснення по суті спору. В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити. [PERSON] , представник відповідача заперечували щодо задоволення позову у зв`язку із його необгрунтованістю. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши наявні докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується стороною відповідача, що 22.02.2022 о 09 год. 10 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Skoda» д.н.з. [NUMBER] на пл. Європейська в м. Києві, на регульованому перехресті з вул. Хрещатик при повороті ліворуч (зі смуги визначеної знаком 5.16 для руху прямо), не надав перевагу в русі автомобілю «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. Під час дорожньо-транспортної пригоди вищезазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.04.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Також не заперечувалась учасниками процесу під час розгляду справи по суті, що транспортний засіб «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності позивачу - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, станом на 22.02.2020 року автомобіль «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] був застрахований ПрАТ «СК «Провідна» на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6761660/1012/19, укладеного 07.03.2019 року з позивачем. На виконання вимог розділу 10 Договору та з метою отримання страхового відшкодування [PERSON] подано до ПРАТ «СК «Провідна» заяву № 300324 заяву про факт настання події. Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2020 фахівцем ПрАТ «СК «Провідна» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача та складено відповідний акт огляду № 300324 автомобіля «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] . Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] , ПрАТ «СК «Провідна» на виконання п.п. 11.5, 11.5.3 договору страхування, було замовлено проведення експертного дослідження у ФОП [PERSON] . Як вбачається зі Звіту № 38-D/66/4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 05.03.2020, ринкова вартість КТЗ становить 829 818,26 грн.; вартість відновлювального ремонту - 659 282,67 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 659 282,67 грн.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 22.02.2020 складає 659 282,67 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали). Як вбачається з матеріалів справи ПрАТ «СК «Провідна» визнала випадок страховим, про що 08.04.2020 склало страховий Акт № 2300300324. За інформацією наданою третьою особою на заяву [PERSON] ((лист № 17-12/1562 від 27.03.2020) повідомило, що розрахунок суми страхового відшкодування було проведено на підставі умов договору добровільного страхування укладеного з позивачем 07.03.2019, з урахуванням Звіту № 38-D/66/4 від 05.03.2020 та зважаючи на те, що конструктивна загибель - такий рівень пошкодження застрахованого ТЗ внаслідок настання страхового випадку, коли вартість відновлювального ремонту транспортного засобу дорівнює або перевищує 75% ринкової вартості такого транспортного засобу, визначеної на дату настання події, яка може бути визнана страховим випадком (п. 1.1.10 частини 2 договору страхування). За вимогами ст. 22, 1166 ЦК України, на які посилається сторона позивача, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, відповідно до ст. 979 ЦК України. За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування». Не заперечувалась учасниками процесу та обставина, що розмір страхового відшкодування сплаченого ПрАТ «СК «Провідна» [PERSON] склав 295 228,50 грн. (знос ТЗ 90 644,60 грн., франшиза - 39 500,00 грн.) Також, що підтверджується матеріалами справи, 10.06.2020 на виконання положень п. 12.9.4.2. частини 2 договору, [PERSON] було передано залишки пошкодженого автомобіля ПрАТ «СК «Провідна» та 10.06.2020 залишки транспортного засобу «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] продано з онлайн-аукціону ТОВ «Аудатекс Україна» за найвищою зобов`язуючою пропозицією в розмірі 358 890,00 грн., зазначені грошові кошти передані позивачу. Зважаючи на викладене загальний розмір відшкодування, який було сплачено [PERSON] за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6761660/1012/19 від 07.03.2019 в результаті настання страхового випадку, внаслідок чого настала конструктивна загибель автомобіля позивача становить 654 118,50 грн. Отже, не відшкодована сума збитку завданого позивачу внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталась 22.02.2020 становить 175 699,76 грн. Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, від 27.03.2019 р. у справі № 752/16797/14-ц). Разом з тим, під час розгляду справи не було встановлено обставин та не отримано доказів, які б свідчили про те, що ПрАТ «СК «Провідна» не виконала в повному обсязі зобов`язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, укладеного з позивачем. Також суд не може покласти в основу рішення доводи представника відповідача, що [PERSON] не був запрошений на проведення огляду пошкодженого автомобіля позивача, оскільки це не спростовує спричинення шкоди. Твердження ж сторони відповідача щодо того, що визнання страховиком ПТЗ конструктивно загиблим є незаконним та не обгрунтованим, а тому потрібно було проводити його відновлювальний ремонт за рахунок страхового відшкодування, також не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки грунтується на припущеннях і не підтверджено відповідними доказами. Щодо тієї обставини чи є [PERSON] належним відповідачем у справі необхідно вказати наступне. Так, Шевченківським районним судом м. Києва 03.08.2022 ухвалено рішення у справі № 761/24974/21 за позовом [PERSON] до Фізичної особи - підприємця [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що [PERSON] не доведено, що саме внаслідок дій відповідача, як роботодавця третьої особи, було пошкоджено автомобіль, оскільки в матеріалах справи відсутні та судом не встановлено, належних та допустимих доказів існування трудових відносин між ФОП [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, суд прийшов до висновку, що ФОП [PERSON] не є належним відповідачем у справі щодо відшкодування шкоди, спричиненої [PERSON] внаслідок ДТП, яка сталась 22.02.2020. За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/24974/21 набрало чинності. З іншого боку за зміцстом ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, відповідно до ст. 12 ЦПК України. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За обставин встановлених під час розгляду справи, беручи до уваги, що стороною відповідача не спростовано розмір матеріальної шкоди, спричиненої [PERSON] , суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 175 699 грн. 76 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В розумінні ч. 2 ст. 23 ЦПК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вже зазначалось, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2020 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, отже неправомірність дій відповідача не потребує доказування відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування. За таких обставин наявні підстави вважати, що діями [PERSON] позивачу було спричинено моральну шкоду. Так, сторона позивача вказує, що моральна шкода, спричинена [PERSON] полягає у тривалому стійкому розладі - відчуття страху керування автомобілем, порушенні звичайного режиму життя. Разом з тим, пунктах 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано роз`яснення, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.12.2018 р. у справі № 640/14909/16-ц Отже з урахуванням тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах позивача, часу та зусиль, що знадобились позивачеві для відновлення для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку , що на користь позивача з метою компенсацію моральної шкоди з відповідача необхідно стягнути суму у розмірі 1 000,00 грн. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial