Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивач, інтересах якої діє представник, звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] 01.11.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу позивачу було видане свідоцтво\~про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 62 029,17 грн. Представник позивача звернулася до відповідача з питання виплати вказаної суми, але отримав рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії, у зв`язку з не підтвердженням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Також відповідач повідомив, що виплата пенсії [PERSON] була призупинена 01.03.2016. Виплата пенсійних коштів проведена по лютий 2016 року у розмірі 1240,43 грн. Відповідь нотаріусу було надано з урахування вимог частини другої статті 46 Закону №1058 за період 28.07.2018 по 31.01.2021. Відповідачем не надано приватному нотаріусу відомостей щодо усієї суми недоотриманої пенсії померлою [PERSON] зокрема, за період з 01.03.2016 по 28.07.2018 року. Вважає такі дії відповідача незаконними та зазначає, що рішення відповідача не відповідає чинному законодавству України, є таким, що перешкоджає реалізації її прав як спадкоємиці на отримання всього належного їй спадкового майна. Просить визнати за позивачем право власності на недоотриману пенсію [PERSON] за період з 01.03.2016 по 28.07.2018 у сумі 34 732,04 грн. (1240,43 грн. (розмір пенсії за лютий 2016) х 28 місяців) та стягнути її на користь позивача, а також стягнути на користь позивача в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію у сумі 62 029,17 грн на підставі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судовому засіданні заперечував проти задоволенні позовних вимог, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що [PERSON] перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Слов`янську, та отримувала пенсію за віком. Виплата пенсії [PERSON] проведена по 29.02.2016. Пенсійна справа знята з обліку з 01.02.2021 року у зв`язку зі смертю пенсіонера. Нарахування пенсійних коштів за березень 2016 року в сумі 1240,43 грн Головним управлінням було проведено, але кошти не виплачені пенсіонеру у зв`язку з призупиненням виплати пенсії [PERSON] на підставі статті 12 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». [PERSON] особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталася. Нотаріусу Головним управлінням надіслана довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] в розмірі 62029,17 грн за період з 23.06.2018 по 31.01.2021 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058. За результатом розгляду звернення [PERSON] , який діяв в інтересах позивача щодо виплати пенсії управлінням було відмолено у зв`язку з не підтвердженням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи спадкоємиці [PERSON] . Також вказує, що пенсія за життя [PERSON] за період 01.04.2016 по 22.06.2018 не нараховувалась. Таким чином, відсутні підстави для включення до складу спадщини будь-яких сум, які не були нараховані за життя спадкодавця [PERSON] . Також заперечувала проти стягнення судових витрат. З урахуванням наведеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] як донька [PERSON] , отримала в порядку спадкування за законом після смерті матері спадщину, що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину від 01.11.2021, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу. Спадщина складається з недоотриманої пенсії у розмірі 62029,17 грн, яка належала померлій на підставі довідки № 0500-1505-8/73104 від 29.09.2021, виданої Відділом обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Донецькій області. Згідно витягу\~зі Спадкового\~реєстру від\~01.11.2021\~приватним нотаріусом\~ Харківського\~міського нотаріального\~округу у спадковій справі № 68003624, заведеній до майна померлої [PERSON] , 01.11.2024 видане свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві першої черги [PERSON] на спадкове майно - недоотриману пенсію на суму 62029,17 грн. 26.10.2023 року №0500-0202-8/91521 ГУ ПФУ повідомило, що у відношенні [PERSON] винесено рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії, у зв`язку з не підтвердженням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. З листа ГУ ФПУ в Донецькій області від 15.12.2023 року № 0500-0202-8/108937 вбачається, що виплату пенсії померлій [PERSON] було призупинено з 01.03.2016 року згідно із статтею 12 Закону №1706. Виплата пенсійних коштів проведена по лютий 2016 року у розмірі 1240,43 грн. Також вказано, що недоотримана пенсія [PERSON] за період 28.07.2018 по 31.01.2021 складає 62 029,17 грн. Відповідно до статті 46 Закону №1058 сума недоотриманої пенсії буде зменшена в залежності від дати звернення особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом на спадщину. Відповідно до відомостей Підсистеми призначення та виплати пенсій, наданих ГУ ПФУ в Донецькій області, [PERSON] з 18.06.1993 отримувала пенсію за віком, у березні 2016 розмір призначеної та нарахованої пенсії становив 1240,43 грн., однак розмір виплаченої пенсії становив 0,00 грн. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу № 39/01-16 від 16.04.2024 після смерті [PERSON] 20.01.2021 нотаріусом була заведена спадкова справа № 31/2021 за заявою про прийняття спадщини [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини не надходило. 01.11.2021 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на недоотриману пенсію [PERSON] . Отже, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання в порядку спадкування за законом спадкового майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавцю. Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї як спадкоємця першої черги права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20). Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в\~статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених\~ Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України. Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання. Таким чином, посилання відповідача, що спадкодавець за життя не виявив бажання поновити йому виплату пенсії та не звертався з відповідною заявою до відповідача, тому пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене. З наданих відповідачем відомостей вбачається, що спадкодавець [PERSON] отримувала пенсію за життя до 01.03.2016, у березні 2016 пенсія була нарахована у сумі 1240,43 грн, але не виплачена, її розмір станом на момент припинення виплати становив 1240,43 грн. на місяць. Рішення про скасування вже призначеної довічної пенсії спадкодавцеві [PERSON] суду не надано, за змістом наданих пояснень таке рішення відповідачем не приймалось, в той час як було вирішено призупинити виплату пенсії спадкодавцеві з 01.03.2016.\~Станом на місяць припинення виплати - березень 2016 її розмір складав 1240,43 грн. Отже, призначена спадкодавцеві довічна пенсія за віком у спірний період нараховувалася, обліковувалася (її розмір був збільшений під час періоду невиплати), але не була виплачена, і\~мала обліковуватися в будь-якому разі, навіть за умови її не нарахування та не виплати (внаслідок призупинення виплати). Однак, на запит нотаріуса, відповідач надав відомості лише про наявність недоотриманої пенсії за період з 28.07.2018 по 31.01.2021 у сумі 62 029,17 грн., обмежившись трирічним періодом згідно ст.46 Закону України № 1058, на підставі яких видане свідоцтво про право на спадщину за законом. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Заперечення відповідача не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст.66 Закону України Про нотаріат є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. За таких обставин, сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, та становить 62 029,17 грн. Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, що підтверджено ним у наданому відзиві. Оскільки за життя матір позивача недоотримала пенсію також за період з 01.03.2016 по 28.07.2018, яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємицею та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тому суд приходить до переконання, що позивач як спадкоємиця набула право на отримання невиплаченої пенсії, при цьому, як було зазначено вище, спадкоємець має право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця, без обмеження будь-яким часом. Визначаючи розмір пенсії за спірний період, суд зазначає, що відповідачем не надано суду відомостей про розмір пенсії спадкодавця у спірний період помісячно, в той час як розмір пенсії змінювався, суд приймає розрахунок суми недоотриманої пенсії зроблений представником позивача, а саме: 1240,43 грн (розмір пенсії у березні 2016) х 28 місяців (з 01.03.2016 по 28.07.2018) = 34 732,04 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути недоотриману пенсію у сумі 62 029,17 грн на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а на частку недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 по 28.07.2018 у сумі 34 732,04 грн за позивачем слід визнати право власності у порядку спадкування за законом та стягнути вказану суму на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн, тому з огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути зазначену суму судового збору. Окрім того, за змістом попереднього розрахунку позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14000 грн. Адвокатом Заботіним В.В. подане клопотання про відстрочення подання доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу на період протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по справі у зв`язку із перебуванням позивача на тимчасово окупованій території, що ускладнює подання доказів. З урахуванням положень ст.246, п.5 ч.5 ст.265, ст.270 ЦПК України зазначене клопотання підлягає задоволенню.

Outcome: approved