Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

У травні 2024 року до суду надійшла зазначена позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача 117 523,97 грн. компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період грудень 2019 року - березень 2024 року включно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 року (справа №320/10981/23) за період з 01.12.2019 року по березень 2024 року включно нарахована заборгованість в сумі 430841,50 грн. Однак вказана заборгованість і на даний час не виплачена. Так як пенсійне забезпечення в повному обсязі несвоєчасно було виплачено позивачу, він вважає що на підставі положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» має бути нараховано та сплачено компенсацію втрати частини доходів за період грудень 2019 року - березень 2024 року включно в сумі 117 523,97 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену позовну заяву передано на розгляд судді Романишеної І.П. Ухвалою Шевченківського районного суду міста від 20.05.2024 року відкрито провадження у справи, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали суду подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. 31.05.2024 року до суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів. 07.06.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Представник зауважує, що оскільки сума буде виплачена одноразово, тому вимоги Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не можуть бути застосовані. 12.06.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, згідно змісту якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позові та просив відхилити доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Як встановлено судом, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 року (справа №320/10981/23) задоволено частково позов [PERSON] : Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку гр. [PERSON] пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 02.11.2021 №3929, виданої ДУ "ТМО МВС України по м. Києву"; Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії гр. [PERSON] згідно з довідкою від 02.11.2021 №3929, виданою ДУ "ТМО МВС України по м. Києву", з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум. Вказане рішення суду набрало законної сили. На виконання зазначеного рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві проведено перерахунок пенсії в межах резолютивної частини та здійснено нарахування коштів за період з 01.12.2019 по 31.03.2024 в розмірі 430841,50 грн. Представник відповідача не долучила до відзиву доказів на спростування зазначеного та сплати нарахованої суми та вказала, що дійсно кошти позивачу не перераховані. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159 (надалі Порядок № 159). Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (пункт 4 Порядку № 159). Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (пункт 5 Порядку № 159). Судовим розглядом встановлено, що позивачу була нарахована пенсія та різниця між виплаченою та нарахованою за рішенням суду пенсією за минулі періоди з 01.12.2019 року по 31.03.2024 року, однак компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати нарахована відповідачем не була. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, що позивачу буде здійснена одноразова виплата, тому не може бути нараховано компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати, оскільки така заборгованість виникла у зв`язку з невірним нарахуванням відповідачем пенсійного забезпечення, яке має виплачуватись щомісячно. При зверненні до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідача компенсацію втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період грудень 2019 року - березень 2024 року включно, яка згідно з розрахунком позивача становить 117523,97 грн. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із частинами 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Представник відповідача у відзиві на позов не спростувала проведений позивачем розрахунок. Отже, так як відповідач не здійснював належним чином нарахування та виплату пенсійного забезпечення позивача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача нараховану компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з грудня 2019 року по березень 2024 року включно в загальному розмірі 117523,97 грн. у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159. Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved