Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

04.03.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява в якій позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований Виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Вишгородського району 04.03.2011 року, актовий запис №3. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.03.2011 року між сторонами укладено шлюб, від якого сторони мають двох спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставами для розірвання шлюбу стало: різниця у віці, яка показала різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність єдиного сімейного бюджету, відсутність почуття любові та поваги, опосередкований вплив дружини на матеріальний стан позивача, а також притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Всі ці моменти сприяли зникненню поваги та взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, будь-які спроби знайти взаєморозуміння не дали бажаних результатів та як відомо позивачу, у його дружини є намір створити нову сім`ю з іншим чоловіком. Крім того, позивач вказує, що є людиною пенсійного віку та з 2013 року знаходиться на медикаментозному лікуванні, а тому наявна наразі моральна обстановка негативно впливає на його моральний і фізичний стан. У подружжя були періоди життя коли вони проживали окремо один від одного, але це не укріпило їх сім`ю, а навпаки вони стали ще більш чужими людьми. Таким чином, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам позивача. Ухвалою суду від 18.03.2024 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду, по ній відкрито провадження, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області суду від 17.04.2024 року, за заявами сторін по справі, призначено [PERSON] та [PERSON] строк для примирення до 17.09.2024 року. Провадження по справі було зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2024 року поновлено провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду спрямував заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка до суду теж не прибула, спрямувала заяву, в якій вимоги позивача визнала, просила розглянути справу без неї. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, зважаючи на те, що позивачка та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, спрямували до суду заяви, в яких просили розглянути справу без них, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А відтак, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 3 СК України - сім`я є первинним та основним осередком суспільства, яка створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частина 1 ст. 21 СК України зазначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, передбачено ч. 1 ст. 24 СК України. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, що досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст. 105 СК України зазначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Так, ч 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частина 2 ст. 112 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і може бути припинений внаслідок його розірвання. Зі змісту свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.03.2011 року слідує, що 04.03.2011року між [PERSON] та [PERSON] . Виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області 04.03.2011 року видане відповідне свідоцтво та 04.03.2011 року складено відповідний актовий запис №3. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу сторони по справі мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.09.2008 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.03.2019 року. Судом встановлено, що подружні відносини між позивачем та відповідачкою припинено, примирення між подружжям не відбулося, основна причина розпаду сім`ї це відсутність взаємних поглядів на життя. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружині і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права та права дітей подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Частиною 1 ст. 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачка визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, про що вказала у поданій до суду заяві, то з неї підлягає стягненню на користь позивача половина сплаченого ним судового збору, а решта поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved