Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

13 серпня 2024 року позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] через свого уповноваженого представника - адвоката Костенка Олександра Миколайовича, звернулися до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеним позовом. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2024 року справа передана на розгляд судді Солдатовій Т.М. 14 серпня 2024 року позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] через свого представника - адвоката Костенка Олександра Миколайовича подали уточнену позовну заяву про уточнення анкетних даних позивача [PERSON] у зв`язку з допущеною помилкою в прізвищі, а саме « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] (батько позивачів) та [PERSON] (мати позивачів) перебували у шлюбі, який був розірваний 17 жовтня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №805, що підтверджується долученою копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Від подружнього життя в сторін народились діти (позивачі в справі) - Літвін (нині « [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та Літвін (нині « [PERSON] , [INFO] . 07 грудня 1989 року « [PERSON] » (російською мовою) уклав Договір кулівлі-продажу з [PERSON] , згідно з яким остання продала, а « [PERSON] » придбав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначений договір був зареєстрований в Переяслав-Хмельницькому бюро технічної інвентаризації в книзі №4, номер запису №1057 від 09.12.1989 року, що підтверджується долученою копією договору купівлі-продажу, що посвідчений державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Сулоєв В.А. Згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно Яготинського бюро технічної інвентаризації №19876159 вбачається, що право приватної власності на зазначений житловий будинок зареєстровано Згурівською державною нотаріальною конторою 13.08.2008 року за «Литвин (російською мовою) [PERSON] » (українською мовою), що підтверджується долученою копією витягу. Зазначений житловий будинок був придбаний в шлюбі, проте [PERSON] не виділяла свою частку в натурі, а тому [PERSON] є єдиним власником вказаного вище житлового будинку. 10 липня 1998 року «Литвину» [PERSON] на підставі рішення виконкому Згурівської селищної ради народних депутатів від 06 червня 1996 року №9 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,336 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території смт Згурівка, Згурівської селищної ради. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,150 та ведення особистого підсобного господарства 0,186, що підтверджується долученою копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Л-КВ №074718, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №212. [INFO] померла [PERSON] (мати позивачів), що підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не приймав, а тому спадкова справа не заводилась. [INFO] помер [PERSON] (батько позивачів), що підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.05.2023 року. У приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) Ківало Ірини Володимирівни була заведена спадкова справа №21/2023 щодо спадкового майна [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: - \~ \~ \~ \~житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1860 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його доньки - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] шляхом подачі до приватного нотаріуса Ківало І.В. протягом шестимісячного строку заяв про прийняття спадщини. 01 березня 2024 року Згурівської селищною радою Броварського району Київської області гр. [PERSON] була видана довідка №12-05/28, з якої вбачається, що земельна ділянка площею 0,1500 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 3221955100:01:005:0115 розташована під житловим [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 0,1860 га, за цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3221955100:01:005:0116 розташована в селищі Згурівка, Броварського району Київської області, перебували в приватній власності [PERSON] , що посвідчуються Державним актом на право приватної власності на землю Серії ІІ-КВ №074718 зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №212 від 10.07.1998 року, що підтверджується долученою копією довідки. 24 травня 2024 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на: - \~ \~ \~ \~по 1/3 частці (кожній) у праві власності на житловий будинок з 1/3 часткою (кожній) господарських будівель та споруд, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~по 1/3 частці (кожній) у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер: 3221955100:01:005:0115, площею 0,1500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку,: господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~по 1/3 частці (кожній) у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер: 3221955100:01:005:0116, площею 0,1860 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: смт. Згурівка, провулок Садовий, Броварського району Київської області. Під час звернення позивачам було повідомлено, що згідно ст. 47 Закону України «Про нотаріат» (вимоги до документів, що подаються для вчинення нотаріальної дії) та п. 4.16. 4.19, 4.21 Глави 10. Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. В якості правовстановлюючих документів позивачами було надано: 1) на житловий будинок - Договір купівлі-продажу, посвідчений [PERSON] , державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Київської області, 07 грудня 1989 року за реєстровим №1990, на ім`я [PERSON] , право власності якого було зареєстровано 13 серпня 2008 року, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Яготинським бюро технічної інвентаризації 13 серпня 2008 року, номер витягу: 19876159, номер запису: 1057 в книзі: 4, реєстраційний номер: 24338972; 2) на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1500 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1860 га - Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІ-КВ №074718, виданий 10 липня 1998 року Згурівської селищною радою Київської області на ім`я [PERSON] . Крім того, з`ясувалося, що у наданому вищевказаному Державному акті на право приватної власності на землю площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства 0,1860 га, а згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6800738382023, виданим 20 листопада 2023 року площа земельної ділянки - 0,1740 га, тобто виникла розбіжність в площі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. У зв`язку з тим, що виникла розбіжність в написанні прізвища спадкодавця у вищевказаних правовстановлюючих документів та розбіжність в площі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказану 1/3 частку (кожній) у праві власності на житловий будинок з 1/3 часткою (кожній) господарських будівель та споруд, 1/3 частку (кожній) у праві власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 1/3 частку (кожній) у праві власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, та для вирішення цього питання рекомендовано звернутись до Згурівського районного суду Київської області, що підтверджується долученими копіями листів відмов нотаріуса. З пояснювальної записки інженера землевпорядника [PERSON] вбачається: - підстава проведення землеустрою: технічна документація із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), гр. України [PERSON] для ведення особистого селянського господарства і будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Згурівської селищної ради (в межах населеного пункту смт. Згурівка, Броварського району Київської області) розроблена ТОВ «Азимут-5» згідно державного акту на право приватної власності на землю, технічного завдання, договору на виконання робіт. Основні відомості про об`єкти землеустрою: 1.Земельні ділянки мають наступні характеристики: - місце розташування - [ADDRESS] ); 2. \~ \~ \~ \~Категорія земель за основним цільовим призначенням: - землі житлової та громадської забудови (код - 200); - землі сільськогосподарського призначення (код - 100); - цільове призначення - будівництва та обслуговування жилого будинку (КВЦПЗ) - 02.02.01; - цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ) - 01.01.03; - склад угідь згідно класифікації видів земельних угідь (КВЗУ) -малоповерхова забудова (007.01) та рілля (001.01). Межі земельних ділянок визначені безпосереднім обстеженням на місцевості та погоджені з суміжними власниками та землекористувачами. Межі земельної ділянки проходять по суходолу. При проведенні геодезичних робіт виявлено, що розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не відповідає вказаному в даному Державному акті 0,1860 га, а становить 0,1740 га, про що повідомлено представнику власника даної земельної ділянки. Зі зміною площі представник власника згоден і погодив Відомість про встановлені межові знаки. При виготовленні технічної документації були використані дані Публічної кадастрової карти України (https://map.land.gov.ua), а саме інформація про кадастровий поділ, координати поворотних точок земельної ділянки, інформація з інших допоміжних шарів. Для забезпечення виконання робіт по технічній документації в установленому порядку були отримані актуальні відомості про координати пунктів ДГМ від Науково-дослідного інституту геодезії і картографії згідно рахунків (замовлення) К1240 від 30.04.2021 року, що підтверджується долученою копією пояснювальної записки. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 15 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання про витребування доказів. У підготовче засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивачів адвокат Костенко О.М., направив до суду заяву, в якій просив суд проводити підготовче судове засідання у відсутність сторони позивачів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов повністю, а також клопотав про доручення до матеріалів справи доказів на 35 арк. Представник відповідача Згурівської селищної ради В. Мокронос, направив до суду клопотання, в якому просить розгляд справи, з урахуванням долучених до матеріалів справи стороною позивача доказів, проводити без участі представника відповідача, зазначає, що Згурівська селищна рада заявлені позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі, судові витрати просить не стягувати. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. З копії довіреності № 07-07/3237 від 26.12.2023 вбачається, що представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В.І. уповноважений на вчинення всіх процесуальних дій учасника процесу з правом підпису процесуальних документів (а.с. 158 копія довіреності). За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 572/2515/15-ц щодо застосування норм ст. 206 ЦПК України дійшов висновку, що суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Обставини, викладені в позовній заяві підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - рідний батько позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 38 копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.05.2023 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а.с. 24-26 копії свідоцтв про народження, а.с. 27-29 копії свідоцтв про шлюб). Свідоцтва про народження позивачів видані російською мовою. Батько позивачів « [PERSON] » (а.с. 24-26 копії свідоцтв про народження). Батьки позивачів розлучились 17.10.2000 (а.с. 32 копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Мати позивачів померла [INFO] (а.с. 37 копія свідоцтва про смерть). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно. 10 липня 2023 року у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Ківало Ірини Володимирівни до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 21/2023 (а.с. 119-156 копія спадкової справи). За життя [PERSON] заповітів не склав. Спадщину, шляхом подачі заяв про прийняття спадщини у встановлений законом строк, прийняли спадкоємці першої черги за законом дочки померлого: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (позивачі у справі). До складу спадщини входять: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; -земельна ділянка площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; -земельна ділянка площею 0,1860 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Ківало І.В. із заявами, в яких просили видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно у розмірі по 1/3 (одній третій) частки у праві власності на відповідне майно кожній з них. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що виникла розбіжність в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах, а також розбіжність в площі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с. 66, 67, 68 відмова нотаріуса, а.с. 119-156 копія спадкової справи). З копії договору купівлі-продажу від 07.12.1989 (договір укладено російською мовою) [PERSON] (рос. « [PERSON] ») придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] на земельній ділянці колгоспу. На вказаній земельній ділянці розташовані: житловий будинок дерев`яний, житловою площею 19,9 кв.м, сарай, настройка, погріб, вбиральня, огорожа. На договорі купівлі продажу міститься відмітка про реєстрацію права власності, вчинена російською мовою, згідно з якою вказане домоволодіння (уточнено «п-к Орджоникидзе») 09.12.1989 зареєстроване на праві приватної власності за (рос.) « [PERSON] » і записане в реєстровій книзі № 4, номер запису № 1057. Також на договорі міститься штамп «Зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.08.2008 (а.с. 33-34 - копія договору купівлі-продажу). Відповідно до витягу з реєстру прав власності № 19876159 від 13.08.2008 власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , номер запису: 1057 в книзі 4, на підставі договору купівлі-продажу /1990 / 07.12.1989 року/ Згуірвська державна нотаріальна контора, є [PERSON] . Форма власності приватна, частка 1/1 (а.с. 35 копія витягу). Згідно з інформацією Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори за р.№1990 від 07.12.1989 року (а.с. 50). З копії будинкової книги вбачається, що власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є « [PERSON] », на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.89. В переліку осіб, зареєстрованих за вказаною адресою міститься запис російською мовою « [PERSON] », дата народження « [INFO] -VII.1936», паспорт виданий «Киевскмим РОВД в марте 1979 IV-МА682261, прописан 7.12.89». Нижче міститься запис [PERSON] , [INFO] , обмін п-та, паспорт [NUMBER] , Згурівським РВГУ 02.09.98, знятий з реєстрації с/смерть [NUMBER] від 17.05.2023 а/з 9194 (а.с. 163-168). З наданих позивачами копій документів вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові їхнього батька [PERSON] , у документах вказувалось по-різному та часто неправильно, а саме як « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », а також російською мовою - « [PERSON] », « [PERSON] » (а.с. 163-195 копії документів). Будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами складається з: житлового будинку (А-1) 1948 року побудови; прибудови (а) 1992 року побудови; тамбура (а1) 1992 року побудови; ганку 1992 року побудови; сараю (Б) 1970 року побудови; сараю (б) 2008 року побудови; літньої кухні (В) 1993 року побудови; погребу (під В) 1966 року побудови; вбиральні (Д) 1973 року побудови; колодязя (№4) 1994 року побудови; воріт з хвіркою (№3) 1993 року побудови; огорожі (№2) 1993 року побудови (а.с. 40-42 копія технічного паспорта 30.10.2023, а.с. 43, 44-49 копія витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва). Розмір загальної площі у правовстановлюючому документів вказаний без врахування площі літніх приміщень. Згідно проведеної 30.10.2023 технічної інвентаризації об`єкти, які відповідно до діючого законодавства вважаються об`єктами самочинного будівництва не виявлено (а.с. 51 інформація Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації»). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 074718 [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Згурівської селищної ради народних депутатів від 6 червня 1996 року № 9, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,336 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території смт Згурівка Згурівської селищної ради. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,150, ведення особистого підсобного господарства 0186 (а.с. 36). Згідно з довідкою Згурівської селищної ради №12-05/28 від 01.03.2024 виданій [PERSON] земельна ділянка площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3221955100:01:005:0115 розташована під житловим [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 0,1860 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221955100:01:005:0116 розташована в селищі Згурівка Броварського району Київської області, які перебували в приватній власності [PERSON] , що посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ № 074718, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 212 від 10.07.1998 (а.с. 39 - копія довідки). На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 14.11.2023, ТОВ «Азимут-5» було здійснено державну реєстрацію земельних ділянок: кадастровий номер 3221955100:01:005:0115 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1500 га, та кадастровий номер 3221955100:01:005:0116 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1740 га. Власник - [PERSON] . Документ, який є підставою для виникнення права рішення виконкому Згурівської селищної ради від 06.06.1996 № 9. Документ, що посвідчує право - державний акт від 10.07.1998 ІІ-КВ 074718 (а.с. 52-57, 58-63 копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5100945292023 від 17.11.2023 та № НВ-6800738382023 від 20.11.2023). З пояснювальної записки до технічної документації вбачається, що при проведенні геодезичних робі виявлено, що розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не відповідає вказаному в державному акті 0,1860 га. А становить 0,1740 га про що повідомлено представнику власника даної земельної ділянки. Зі зміною площі представник власника згоден і погодив відомість про встановлені межові знаки (а.с. 64-66). В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). В силу норми ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст.\~1297\~ЦК України\~спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~у складі\~якої є\~майно та/або\~майнові права,\~які обтяжені,\~та/або\~нерухоме майно\~та інше\~майно,\~щодо якого\~здійснюється державна\~реєстрація,\~зобов`язаний звернутися\~до нотаріуса\~або в\~сільських населених\~пунктах -\~до уповноваженої\~на це\~посадової особи\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~за видачею\~йому свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на таке\~майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008\~ № 7 передбачено, що відповідно\~ до\~ статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності\~ на\~ землю\~ або\~ іншим правовстановлюючим документом. Правило статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачі [PERSON] , після смерті якого позивачам відкрилася спадщина за законом як спадкоємцям першої черги. Позивачі спадщину прийняли. Інших спадкоємців першої черги за законом немає, їхні спадкові права ніким не оспорюються. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1500 га, кадастровий номер 3221955100:01:005:0115, та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1740 га, кадастровий номер 3221955100:01:005:0116. За адресою: [ADDRESS] об`єкти самочинного будівництва відсутні. У зв`язку з розбіжністю в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах, а також розбіжністю в площі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства позивачі не мають можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове нерухоме майно та їхні спадкові права мають бути захищені в судовому порядку. Враховуючи вищезазначене, а також визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Щодо питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Ціна позову 642356,38 грн. Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості житлового будинку за адресою [ADDRESS] загальною площею 86,20 кв.м, кадастровий номер земельної ділянки: 3221955100:01:005:0115 площею 1500,00 кв,.м, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Оціночна вартість об`єкта 466156,55 грн., оціночна вартість поліпшень 313796,05 грн. та оціночна вартість земельної ділянки 152360, 50 грн. (а.с. 69-71 довідка про оціночну вартість) Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3221955100:01:005:0115 площею 1500,00 кв,.м, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Оціночна вартість об`єкта оцінки 152360,51 грн. та оціночна вартість земельної ділянки 152360, 50 грн. (а.с. 72-74 довідка про оціночну вартість) Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3221955100:01:005:0116 площею 1740,00 кв,.м, для ведення особистого селянського господарства. Оціночна вартість об`єкта 23839,32 грн. та оціночна вартість земельної ділянки 23839,32 грн. (а.с. 75-77 довідка про оціночну вартість) В силу\~норми ч.\~7\~ст.\~6\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Частка кожного з позивачів складає 1/3 від ціни позову - 214118,79 грн. За подання позову позивачами [PERSON] та [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі по 2141,19 грн (а.с. 83, 84 - квитанції). Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 30 копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 02.09.2020 (2 гр. загальне захворювання, довічно), а.с. 31 копія довідки до акту огляду МСЕК). У позовній заяві позивачі просили не стягувати з відповідача понесені судові витрати. Відповідно до\~ч.\~1,\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~у разі\~задоволення позову\~покладаються на відповідача. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи ціну позову та положення ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд вбачає за необхідне повернути позивачам [PERSON] та [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ними судового збору, а саме грошові кошти у розмірі по 1070 (одна тисяча сімдесят) гривень 60 копійок кожній. Враховуючи ціну позову та положення ч. 1, 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача Згурівської селищної ради судовий збір в дохід держави за вимогою майнового характеру про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом у розмірі 50 відсотків судового збору, що підлягав до оплати позивачем [PERSON] , яка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме грошові кошти у загальному розмірі 1070 (одна тисяча сімдесят) гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved