Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 16 липня 2024 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до [PERSON] . 2. Позов обґрунтовано тим, що 20 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » та [PERSON] було укладено Договір позики №78361184, шляхом підписання електронним підписом відповідача. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №13 від 21.12.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38 000,00 грн., з яких: 9 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики №78361184 в розмірі 38 000,00 грн. та понесені судові витрати. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 22 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 15 серпня 2024 року. 4. Ухвалою суду від 15 серпян 2024 року судовий розгляд справи було відкладено на 09 вересня 2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача. 5. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви окремим пунктом просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, відносно ухвалення заочного рішення не заперечує. 6. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча судом вжито всіх заходів щодо належного його повідомлення про день та час розгляду справи, зокрема шляхом надсилання на зареєстровану адресу ухвали суду, судової повістки та позовної заяви з додатками, а також шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті Судової влади України. Однак на адресу суду повернувся поштовий конверт з довідкою про причини невручення. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не скеровував, заперечень проти позову суду не представив. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 7. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Судом встановлено, що 20.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики №78361184, згідно умов якого останній було надано кредит у розмірі 9 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності строком на 30 днів. 10. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, відповідно до реєстру боржників згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. 11. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №13 від 21.12.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за вищевказаним договором позики в сумі 38 000,00 грн., з яких: 9 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 28 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. ІV. Оцінка Суду. Вирішуючи питання чи підлягають задоволенню позовні вимоги позивача, суд виходить з такого. 12. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 13. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 14. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 15. Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 16. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 17. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. 18. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 19. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №78361184 від 20.06.2023 року за період з 21.12.2023 року по 31.05.2024 року, після набуття права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежів на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Акту прийому передачі Реєстру боржників №13 від 21.12.2023 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло Реєстр боржників №13 кількістю 5 824 шт., після чого до останнього перейшло право вимоги боргу від позичальників і ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів. 20. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 21. Згідно з п. 2 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. 22. За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач стверджує, що за договором факторингу №14/06/21 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав грошових вимог за кредитними договорами ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», у т.ч. і за кредитним договором з [PERSON] , заборгованість по якому становить 38 000,00 грн.Проте договір факторингу №14/06/21 не містить даних про заміну кредитора у зобов`язанні, де боржником є саме [PERSON] . При цьому, суд не приймає до уваги наданий позивачем Витяг з Реєстру боржників №13 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року як належний доказ, оскільки він завірений в односторонньому порядку лише представником позивача без підпису і печатки протилежної сторони угоди, що суперечить п.1.1. та 1.2. договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року( в частині що стосується переліку боржників, їх заборгованості та підписання сторонами акту прийому передачі відповідного реєстру Боржників згідно Додатку №2 обома учасниками угоди). 23. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 24. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 25. Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 26. Частиною 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 27. При цьому ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак, зі змісту позовної заяви та доданих до неї додатків неможливо встановити факт відступлення права вимоги позивачу саме у зобов`язанні за договором кредиту, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] від 20.06.2023 року. Крім того, суд зауважує, що договір факторингу №14/06/21 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений 14.06.2021 року, а сам договір позики за яким відбулось відступлення права вимоги укладений 20.06.2023 року, тобто відбулося відступлення права вимоги (2021 рік) за зобов`язанням, якого ще не існувало (зобов`язання виникло у 2023 році), що суперечить суті правочину ( ст.514 ЦК України) 28. Зважаючи на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 29. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ч. 1 ст.141 ЦПК України, за змістом якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed