Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

Представник позивачів адвокат Семків Микола Несторович звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив визнати за : - [PERSON] майнове право на двокімнатну квартиру [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна б/н від 13.12.2019, вартістю 526\~500 грн.; - [PERSON] майнове право на нежитлове приміщення [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна б/н від 13.12.2019, вартістю 175\~280 грн.; - [PERSON] майнове право на однокімнатну квартиру [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №93 від 14.09.2023, вартістю 286 875 грн.; - [PERSON] майнове право на двокімнатну квартиру [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №23/20 від 04.06.2020, вартістю 568 042 грн.; - [PERSON] майнове право на однокімнатну квартиру [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна б/н від20.08.2019 , вартістю 333 880 грн.; В обґрунтування позову зазначено, що незважаючи на укладені договори, де термін виконання договірних зобов`язань закінчився, є невиконаними. В 2022 році померла засновник та власник забудовника АТП «Лісна», після чого будівництво новобудови призупинено. Разом з тим, Івано-Франківським районним управлінням поліції здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №12022091010001783, від 18.10.2022, за результатами колективної заяви інвесторів багатоквартирного будинку за адресою : Дем`янів Лас ( Пасічна) щодо вчинення шахрайських дій ( ч. 4 ст. 190 КК України) керівником ПТП «Лісна». На даний час, як їм стало відомо, відповідач вирішило відчужити земельну ділянку на якій знаходиться незавершене будівництво. Представник позивачів подав заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги просив задоволити. Відносно проведення заочного розгляду не заперечив. Представник відповідача повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористалась. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Так як сторони в судове засідання, призначене на 27.08.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. 13.12.2019 між [PERSON] ( покупцем) та Приватним торговим підприємством «Лісна» ( продавцем) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено у майбутньому №б/н, а саме двокімнатної квартири [ADDRESS] ( п.2.1). Планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію ІV квартал 2021 року ( п.п.4.1.1). Загальна сума договору складає : 526 500 грн., що становить 22 500 дол. США ( п. 3.1-3.2.) За п.4.1.1. продавець зобов`язаний передати квартиру у власність покупця та необхідні документи на неї не пізніше ІV кварталу 2021року. При передачі квартири покупцеві сторонами за даним договором буде складатись двосторонній акт. Даний обов`язок вважається виконаним з моменту підписання даного акта продавцем та покупцем або його повноважними представниками. Поряд з цим, 13.12.2019 між вказаними сторонами укладено договір купівлі-продажу нежитлового підсобного приміщення, загальною площею 21,91/№10 кв.м., на 1 поверсі. Планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію ІV кварталу 2021 року. Загальна сума договору складає 175\~280 грн. і таку здійснено. 14.09.2023 між Приватним торговим підприємством ( продавцем) та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буду створено у майбутньому № [NUMBER] , а саме однокімнатної квартири [ADDRESS] ) ( п. 2.2). загальна сума договору складає 286 875 грн.. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру ПТП «Лісна» від 14.09.2023, від [PERSON] прийнято 286\~875 грн. за вказаним договором. 04.06.2020 між Приватним торговим підприємством «Лісна» ( продавцем) та [PERSON] ( покупцем) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому №23/20, а саме : двокімнатної квартири [ADDRESS] . Загальна сума договору 568 042 грн., що становить 21\~275 дол. США ( п. 3.1.) за п. 3.2. така сума згідно графіку оплачена повністю. А також 10\~000 грн. за додаткові метри( квитанція від 06.05.2023). Планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію ( ІІV квартал 2021 року- І-2022 року). 20.08.2019 між Приватно-торговим підприємством «Лісна» ( продавцем) та [PERSON] ( покупцем) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому, а саме : однокімнатної квартири [ADDRESS] . Планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію ІV квартал 2020 року ( п.2.2). Загальна сума договору становить 333 880 грн. ( 8500 дол США) і така оплачена повністю ( п.п. 3.1., 3.2.). за п. 4.1.1. продавець зобов`язаний передати квартиру і всі необхідні документи покупцю не пізніше кінця ІV кварталу 2021 року. Згідно з даними порталу єдиної державної електронної системи у сфері будівництва станом на 26.08.2024 ПТП «Лісна» 06.06.2017 на підставі заяви №47301, наявні відомості про будівництво, проектна документація багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] . Дані щодо введення будинку в експлуатацію відсутні. Так, частиною 1 ст.\~15, ч. 1 ст.\~16 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються\~Законом України від 18 вересня 1991 року № 1560-XII «Про інвестиційну діяльність» Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність»\~всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно із\~ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. За змістом ч. 2, 3\~ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч.3\~ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений\~статтею 328 ЦК України\~на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. У постанові № 6-98цс13 від 02 жовтня 2013 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт. Статтею\~ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов`язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо). У разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, ефективним способом захисту порушених прав останнього є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц, провадження № 14-39цс19), від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц, провадження № 14-606цс18, Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 638/12414/17, провадження № 61-21546св19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17, провадження № 14-8 цс 21 зазначено, що саме інвестор, як особа за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийнято в експлуатацію у встановленому порядку. В іншому випадку інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію. Згідно із частиною четвертою\~статті 334 ЦК України\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою (пункти 93 - 95). Судом встановлено, що позивачі в повному обсязі проінвестували будівництво зазначених вище квартир, в зв`язку з чим відповідно до\~ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», мають право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, оскільки об`єкт та результати інвестицій є власністю інвестора. Тобто, позивачі виконали свої зобов`язання кожен за своїм договором, сплатили кошти у визначеній у договорі сумі, у зв`язку із чим за умовами договору набули майнових прав щодо об`єкту нерухомості, зокрема права на отримання в подальшому у власність спірних квартир. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що будівництво об`єкту не завершене, будинок не введений в експлуатацію. Відтак, до завершення будівництва об`єкта нерухомості квартири за вказаними вище будівельними номерами, та введення будинку в експлуатацію, позивачам як інвестору, належать майнові права на ці об`єкти. Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 жовтня 2019 року, справа №761/28769/13-ц. Враховуючи те, що відповідач не виконує належним чином узятих на себе зобов`язань, а також, враховуючи, що будинок по [ADDRESS] не введено в експлуатацію, з урахуванням повної сплати коштів за умовами договорів, суд дійшов висновку, що права позивачів порушені, оскільки відповідач свої зобов`язання щодо передачі об`єкту інвестування в експлуатацію для здійснення реєстрації прав власності за позивачами на об`єкт інвестування, не виконує. Тобто, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зазначених зобов`язань, що свідчить про порушення майнових прав позивачів на вищевказані об`єкти, які вони очікували отримати до терміну, що зазначений у договорах і який минув. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що права позивачів підлягають захисту шляхом визнання майнових прав вищезазначені квартири об`єкти досліджених судом договорів. Розподіл судових витрат між сторонами регулюється ст. 141 ЦПК України. Відтак, так як позов задоволено повністю сплачений позивачами судовий збір, слід стягнути з відповідача в користь позивачів. Разом з тим, так як сукупна сума сплаченого позивачами судового збору становить 14 739,46 грн., а максимальний розмір судового збору становить 13 420 грн, надміру сплачений судовий збір позивачами становить 1 319,46 грн. Відтак, позивачі можуть звернутися до суду із відповідним клопотанням до суду про повернення надміру сплаченого судового збору ( по 329, 87 грн.).

Outcome: approved