Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в ході вивчення стану дотримання вимог чинного земельного законодавства на території Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (далі в тексті - Підгайчиківська сільська рада) виявлено факти неналежного виконання окремими орендарями земельних ділянок комунальної власності передбачених законом обов`язків, і, зокрема, відповідачем. Так, після розгляду розпорядження Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 27.08.2002 року про передачу відповідачу в оренду земель водного фонду Джурківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області (далі в тексті Джурківська сільська рада) 29.10.2002 р. прийнято рішення № 858 про доручення сільському голові села Джурків Коломийського району Івано-Франківської області укласти з відповідачем договір оренди, встановивши орендну плату у розмірі 1.2 % від нормативної грошової оцінки землі. 12.11.2002 року на підставі вказаного рішення між зазначеними сторонами укладено договір оренди землі, згідно з яким передано в оренду відповідачу земельну ділянку площею 18,4681 га терміном на 25 років з дня його реєстрації. Згідно з п. 2.1 цього договору оренди земельна ділянка передана для рибогосподарських потреб. У відповідності до п. 2.2 даного договору останній діє з моменту його реєстрації, яку здійснено 12.11.2002 року. Таким чином, даний договір є чинним. Внаслідок динамічної зміни законодавства змінився розпорядник орендованих земель, а також отримувач коштів орендної плати. Зокрема, 12.06.2020 р. на підставі Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 р. № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області» утворилась Підгайчиківська сільська рада Коломийського району, до складу якої увійшла також Джурківська сільська рада. Отже, з моменту утворення Підгайчиківської сільської ради кошти від оренди відповідачем земельної ділянки повинні надходити на рахунки цієї сільської ради. Згідно з п.24 вказаного договору оренди орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Однак, відповідач як орендар використовує земельну ділянку водного фонду площею 18,4681 та. не за цільовим призначенням. Так, відповідно до листа Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Івано-Франківській області відповідач протягом 2021-2022 років не подав в дане Управління щорічної звітності №1А-риба (річна) «Виробництво продукції аквакультури», затвердженої (звітності) наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 21.03.2012 р. № 141. Неподання звітності суб`єктами аквакультури є порушенням Закону України «Про аквакультуру» та негативно впливає на загальні показники виробництва продукції аквакультури в області. Крім того, недотримання норм зональної рибопродуктивності та неподання зазначеного звіту свідчить про нецільове чи нераціональне використання водойми, що є підставою для ініціювання розірвання договору оренди водного об`єкта (ст. 51 Водного Кодексу України). Проте, неподання відповідач відповідної звітності щодо ведення рибного господарства не єдиним фактором, що вказує на нецільове призначення земельної ділянки. Так, згідно з листом Підгайчиківської сільської ради від 08.02.2024 №157/02-08/03 станом на лютий 2024 року водний об`єкт площею 18,4681 га. не використовується підприємцем [PERSON] та не проводяться будь-які роботи щодо обслуговування цього об`єкту. Крім того, 27.02.2024 р. комісією в складі заступника сільського голови з питань виконавчої діяльності, завідуючого сектором земельних відносин та архітектури, начальника відділу житлово-комунального господарства соціального розвитку та інвестицій складено акт обстеження земельної ділянки. За результатами обстеження зафіксовано заростання водойми очеретом та її обміління, що може свідчити про незадовільний стан об`єктів аквакультури обстежуваної водойми. Крім вказаного, за результатами обстеження будь-яких ознак господарювання на вказаній земельній ділянці водного фонду не виявлено і, як наслідок, об`єкт водного фонду став частково непридатний для використання. Вищенаведені обставини в повному обсязі підтверджують факт використання предмету оренди, тобто саме земельної ділянки з розташованими на ній об`єктами, не за цільовим призначенням. Крім того, Підгайчиківською сільською радою з метою належного опрацювання інформації щодо можливого нецільового використання відповідачем цієї земельної ділянки здійснено її комісійне обстеження. Беручи до уваги наведене, використання відповідачем вказаної земельної ділянки не за цільовим призначенням є істотним порушенням умов договору оренди, що позбавляє орендодавця отримати очікуване при укладенні договору і, отже, є підставою для його розірвання. Відповідно до п. 2.3 вказаного договору орендна плата встановлюється сторонами в грошовій формі в розмірі 1.2 % від грошової оцінки земельної ділянки, що є не менше ставки земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю». Однак, у частині другій пункту 2.3 договору вказано, що розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках з моменту збільшення розміру ставки земельного податку та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України, підвищення цін, у тому числі інфляційних процесів. Беручи до уваги наведене, Підгайчиківською сільською радою 31.03.2021 року прийнято рішення №124-1/2021 про затвердження Положення про оренду земельних ділянок комунальної власності на території населених пунктів цієї сільської ради. Пункт 10 даного Положення «Розмір орендної плати» переглядається щороку у разі зміни нормативно-грошової оцінки землі, розмірів земельного податку, зміни ставок орендної плати, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. На підставі даного положення цією сільською радою проведено розрахунок розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, грошова оцінка яких не проведена, в с.Джурків Підгайчиківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області на 2022 рік. Згідно із вказаним розрахунком нормативно-грошова оцінка переданої в оренду відповідачу земельної ділянки станом на 01.02.2022 року становить 529\~955, 057 грн. Прийнятий для розрахунку орендної плати розмір відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить «5». Вказаний розрахунок підписаний відповідачем. Таким чином, розмір орендної плати, яку повинен сплачувати, відповідач щороку, становить 26\~ 497,75 грн. Згідно з п.2.3 договору оренди земельної ділянки періодичність внесення орендної плати - щоквартально. Однак, згідно зі змістом листа Підгайчиківської сільської ради, враховуючи щорічну інформацію, надану Коломийською державною податковою інспекцією ГУ ДПС в Івано-Франківській області, станом на 01.12.2023 р. існувала заборгованість по сплаті відповідачем орендної плати в розмірі 14\~470,19 грн. За результатами звірки з даними фінансового відділу Підгайчиківської сільської ради станом на 08.02.2024 р. вказана заборгованість не погашена. Останній платіж орендної плати відповідачем здійснювався 16.07.2023 р. Таким чином, вказана заборгованість виникла з вересня 2023 року і станом на 29.02.2024 року не погашена. Отже, у зв`язку з тим, що відповідач неналежно виконує умови договору оренди земельної ділянки, а саме систематично не сплачує орендну плату, що породжує неможливість забезпечення подальшого соціально-економічного розвитку громади та перешкоджає виконанню, покладених на орган місцевого самоврядування завдань і є порушенням інтересів держави у бюджетній та земельній сферах, а також використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням, то мають місце правові підстави для розірвання вказаного договору оренди. При цьому, посадові особи Підгайчиківської сільської ради тривалий період не вживають заходів щодо стягнення вказаної суми боргу, у зв`язку з чим до відповідного бюджету не надходять значні суми коштів за оренду землі та фактично унеможливлено використання об`єкта водного фонду за цільовим призначенням. Тому тривале невжиття заходів позовного характеру, спрямованих на забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства використання земельних ділянок як основного багатства, що перебуває під особливою охороною держави, з метою недопущення неправомірного використання земельних ділянок та набуття прав на них виникла необхідність захисту інтересів держави прокурором в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, порушення інтересів держави у даному випадку полягає як у систематичному ненадходженні до місцевого бюджету коштів за використання земельної ділянки і використанні земельної ділянки не за цільовим призначенням, так і у невжитті належних та достатніх заходів по стягненню заборгованості по орендній платі за землю та розірванні договору оренди землі з боку Підгайчиківської сільської ради. На підставі вище зазначеного позивач просить: стягнути з відповідача на користь Підгайчиківської сільської ради заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 14 470.19 грн.; розірвати вказаний договір оренди землі; зобов`язати відповідача повернути даній сільській раді земельну ділянку водного фонду площею 18,4681 га. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 084 грн. Представник позивача, яким виступав прокурор Коломийської окружної прокуратури Семенюк Р.В. та представник органу, в інтересах якого подано позов, в судовому\~ засіданні \~підтримали подану позовну заяву та просять задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове\~ засідання \~повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся,\~за зареєстрованим\~у встановленому\~законом\~порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із \~заявою\~про розгляд справи у його відсутності та не подав відзив на позовну \~заяву. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове \~засідання\~ відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє\~ заочне\~ рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити\~заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача згідна із таким порядком судового розгляду. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що розпорядженням голови Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №358 від 27.08.2002 року вирішено передати в оренду підприємцю [PERSON] (відповідачу) землі водного фонду загальною площею 18, 4681 га., в тому числі під водою 14, 4316 га, терміном на 25 років, а орендарю - в місячний термін укласти договір оренди на землі водного фонду із Джурківською сільською радою (а.с.28). На підставі розгляду вказаного розпорядження, рішенням Джурківської сільської ради) № 55 від 29.10.2002 року вирішено: у місячний термін замовити в Коломийському районному відділі земельних ресурсів виготовлення документів, що посвідчують право користування землею; орендну плату встановити в розмірі 1.2 % від грошової оцінки земельної ділянки; при несвоєчасній сплаті орендної плати нараховуються річні відсотки за ставкою 0, 3% несплаченої суми за кожен наступний день (а. с. 29). Судом встановлено, що 12.11.2002 року Джурківською сільською радою та відповідачем укладено договір оренди землі, яким передано в оренду відповідачу земельну ділянку площею 18, 4681 га., терміном на 25 років з дня реєстрації цього договору (а.с.30,31). Згідно з п.1.1 цього договору об`єкт водного фонду переданий відповідачу в оренду для рибогосподарських потреб. Судом також встановлено, що у відповідності до п. 2.2 цього договору останній діє з моменту його реєстрації. Даний договір зареєстровано 12.11.2002 року. Отже, строк його дії на час подачі даного позову та ухвалення цього рішення не закінчився. Відповідно до п.2.3 цього договору орендна плата встановлюється сторонами в грошовій формі в розмірі 1.2 % від грошової оцінки земельної ділянки, що є не менше ставки земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю». Однак, у частині другій пункту 2.3 вказано, що розмір орендної плати щорічно переглядається з моменту збільшення розміру ставки земельного податку та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України, підвищення цін у тому числі інфляційних процесів. Окрім того, у вказаному пункті зазначено, що внесення орендної плати здійснюється щоквартально. Згідно з п.3.2 цього договору орендар зобов`язаний, зокрема, використовувати земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у п.2.1 цього договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного та екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі. Відповідно до розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, грошова оцінка яких не проведена, в с. Джурків Підгайчиківської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області на 2022 рік розмір відсотків нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки становить «5», що становить 26\~497, 75 грн. (а.с.33). Варто зауважити, що 12.06.2020 року на підставі Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області» утворилась Підгайчиківська сільська рада до складу якої увійшла також Джурківська сільська рада. З моменту утворення Підгайчиківської сільської ради орендна плата за оренду відповідачем спірної земельної ділянки повинна надходити на рахунки саме цієї сільської ради. Судом встановлено, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків в аспекті дотримання умов вищевказаного договору оренди, сільським головою Підгайчиківської сільської ради у відповідь на запит керівника Коломийської окружної прокуратури № 09.53-57-322ВИХ-24 від 05.02.2024 року надано інформацію щодо використання згаданого вище водного об`єкту площею 18, 4681 га. та здійснення орендної плати підприємцем [PERSON] , тобто відповідачем (лист № 157/02-08/03) від 08.02.2024 року (а.с.34-35). Листом керівника Коломийської окружної прокуратури №09.53-57-539 ВИХ-24 від 27.02.2024 року повідомлено Підгайчиківську сільську раду про порушення використання відповідачем вказаної земельної ділянки, що, в свою чергу, є істотним порушенням умов вказаного договору оренди. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 27.02.2024 року на вказаному водному об`єкті зафіксовано заростання водойми очеретом та її обміління; відсутні ознаки господарювання; наслідком вказаного став частково непридатний стан водойми для користування, що викликає занепокоєння відносно стану аквакультури; будь-яких інформаційних ознак ведення рибогосподарської діяльності під час огляду не встановлено (а.с.36). У відповідь на зазначений лист Підгайчиківська сільська рада (лист № 257/02-08/18 від 29.02.2024 року) повідомила, що провівши обстеження земельної ділянки з водним об`єктом, комісія дійшла висновку про невиконання орендарем умов договору; провівши звірку фінансових зобов`язань визначено, що станом на 29.02.2024 року існує заборгованість за орендну плату в розмірі 14\~470, 19 грн.; остання плата за користування водним об`єктом було здійснено 06.07.2023 року. У листі також зазначено, що Підгайчиківська сільська рада не заперечує проти представництва її інтересів прокуратурою у суді (а.с.38-41). Згідно ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких\~обставин обґрунтовується\~прокурором у\~порядку,\~передбаченому частиною\~четвертою цієї\~статті. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до\~змісту ч.\~4\~ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру»\~наявність підстав\~для представництва\~має бути\~обґрунтована прокурором\~у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. З огляду на встановлені судом обставини, які наведені вище, враховуючи згоду Підгайчиківської сільської ради на подання позовної заяви в її інтересах Коломийською окружною прокуратурою, суд вважає доведеним наявність підстав та повноважень керівника цієї прокуратури для подання даного позову, оскільки він спрямований на захист законних інтересів держави. Отже, Коломийська окружна прокуратури є належним позивачем в даній справі. Згідно з ст.373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст.80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Згідно з положеннями ч.З ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» земля є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування. Положення статті 12 Земельного кодексу України перелічують повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, серед яких є право надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності. Згідно з змістом глави 15 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть передаватись у постійне користування та в оренду. Відповідно до вимог ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 2 даної статті передбачено, що земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Стаття 25 Закону України «Про оренду землі» передбачає право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи тощо. Однак, крім прав та повноважень, вказана стаття передбачає для орендарів обов`язки, яких орендарі повинні неухильно дотримуватися. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Крім вказаного, положеннями статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно з пунктом 12 перехідних положень до Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Стаття 122 Земельного кодексу України чинна на 01.01.2002 рік вказувала, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті. За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них (ст. 792 Цивільного кодексу України). Відповідно до пункту "а" частини першої статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. Цільове призначення земель України покладено законодавцем в основу розмежування правових режимів окремих категорій земель (розділ II «Землі України» Земельного кодексу України), при цьому такі режими характеризуються високим рівнем імперативності відносно свободи розсуду власника щодо використання ним своєї земельної ділянки, що узгоджується із висновком, який викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 року у справі № 916/2791/13. Згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 141 від 21.03.2012 р., зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 09.04.2012 р. за № 514/20827, юридичні особи, фізичні особи - підприємці, які здійснюють виробництво рибопосадкового матеріалу та товарної риби в умовах аквакультури надають звітну інформацію щодо обсягів виробництва продукції аквакультури територіальному органу рибоохорони за місцезнаходженням / місцем проживання респондента. Неподання звітності суб`єктами аквакультури є порушенням Закону України «Про аквакультуру» та негативно впливає на загальні показники виробництва продукції аквакультури в області. Крім того, недотримання норм зональної рибопродуктивності та неподання зазначеного звіту свідчить про нецільове чи нераціональне використання водойми, що є підставою для ініціювання розірвання договору оренди водного об`єкта (ст. 51 Водного Кодексу України). У постанові від 08.03.2023 року у справі № 925/14/22 Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах, передбачених статтею 300 ГПК України, виходить із того, що цільове призначення земель України покладено законодавцем в основу розмежування правових режимів окремих категорій земель (розділ II «Землі України» ЗК України), при цьому такі режими характеризуються високим рівнем імперативності відносно свободи розсуду власника щодо використання ним своєї земельної ділянки. За змістом статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі (пункти а, ґ). Водокористувачі, яким надано в користування рибогосподарські водні об`єкти (їх частини), зобов`язані здійснювати заходи, що забезпечують поліпшення екологічного стану водних об`єктів і умов відтворення рибних запасів, а також утримувати в належному санітарному стані прибережні захисні смуги в місцях вилову риби (частина 3 статті 68 Водного кодексу України). Крім вказаного, у цій же постанові Верховним Судом враховано, що звіт про обсяги вилову водних біоресурсів та звіт за формою №1А-риба (річна) «Виробництво продукції аквакультури» , а також заростання ставу очеретом є підставою вважати, що використання земельної ділянки водного фонду відбувається не за цільовим використанням. У пункті "ґ" статті 141 Земельного кодексу України вказано, що використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Відповідно до частин 3, 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі змістом частини 3 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму. У пункті "ґ" статті 141 Земельного кодексу України вказано, що використання земельної ділянки не за цільовим призначенням визначено як підставу припинення права користування земельною ділянкою. Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди\~землі може\~бути достроково\~розірваний за\~рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону, які, в тому числі передбачають, що орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Рибогосподарська діяльність, як передбачає Закон України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", це діяльність юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, пов`язана з вивченням водних біоресурсів, їх охороною, відтворенням, спеціальним використанням, переробкою, реалізацією тощо. У частині 2 статті 44 Водного кодексу України визначено, що водокористувачі зобов`язані, зокрема, використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання. Водокористувачі, яким надано в користування рибогосподарські водні об`єкти (їх частини), зобов`язані здійснювати заходи, що забезпечують поліпшення екологічного стану водних об`єктів і умов відтворення рибних запасів, а також утримувати в належному санітарному стані прибережні захисні смуги в місцях вилову риби (частина 3 статті 68 Водного кодексу України). Таким чином, судом встановлено, що орган місцевого самоврядування, передаючи відповідачу земельну ділянку в оренду, передбачав, що об`єкт водного фонду буде утримувати в належному санітарному стані і щодо нього будуть здійснюватись заходи, що забезпечать поліпшення екологічного стану та заходи, спрямовані на охорону об`єктів аквакультури. У зв`язку з тим, що відповідач неналежно виконує умови договору оренди земельної ділянки, а саме систематично не сплачує орендну плату, а також використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням, мають місце правові підстави для розірвання вказаного договору оренди. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про реальний намір відповідача використовувати об`єкт водного фонду та/або земельну ділянку відповідно до їх цільового призначення, а також відсутні будь-які відомості про активні дії відповідача, спрямовані на виконання умов згаданого договору оренди землі. Тому позов підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 9 084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) гривні, що стверджується платіжною інструкцією № № 349 від 06.03.2024 року (а. с. 27). У зв`язку із задоволенням позовних вимог сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Івано-Франківської обласної прокуратури, яка є платником вказаного платежу. \\ На підставі наведеного,

Outcome: approved