Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Зміст позовних вимог У липні 2024 року позивач - [PERSON] , через представника - адвоката Неженець-Чеканову Нателу Євгенівну, за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідачки - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач з липня 2023 року є мобілізованим до лав Збройних Сил України, подружжя вже тривалий час не проживає разом, фактичні шлюбні відносини припинилися, а спільна дитина знаходиться на фінансовому утримання батька. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сім`я фактично припинила своє існування. На даний час, позивач та відповідачка сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання з`явився представник позивача та просив задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідачка до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, при цьому поштове відправлення повернулося до суду із відміткою «адресат відмовився», що відповідно до приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученням судової повістки. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 508, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.05.2005. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Норми права та мотиви суду Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved