Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду. В своїй позовній заяві позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.12.2021, зареєстрований в реєстрі за № 85760, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 003-28601-280512 від 28.05.2012; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.12.2021, зареєстрований в реєстрі за № 85759, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 003-28602-160713 від 16.07.2013. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі виконавчого напису нотаріуса Солонець Т.М. та за заявою відповідача до приватного виконавця - Суліми О.О. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] від 22.08.2022 та №69694053 від 22.08.2022. Зазначає, що порушено перелік документів за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов. 02 серпня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 06.08.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 08 серпня 2024 року позивачем було усунуто недоліки на виконання ухвали від 06.08.2024. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.08.2024 було відкрито провадження по справі та справу призначено за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.08.2024 було задоволено заяву позивача про забезпечення позову. 13 вересня 2024 року до суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явився, надано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Як вбачається з поданого відзиву, останній просить розглядати справу за його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. під реєстровим номером №85760 вчинено виконавчий напис, яким з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 003-28601-280512 від 28.05.2012. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.05.2020 по 30.11.2021 у розмірі 20905,27 грн. Сума заборгованості складає: 14813,17 грн - тіло кредиту; 6042,10 грн - нараховані проценти; 50,00 грн - вчинення виконавчого напису. Крім того, 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. під реєстровим номером №85759 вчинено виконавчий напис, яким з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 003-28602-160713 від 16.07.2013. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.05.2020 по 30.11.2021 у розмірі 31500,00 грн. Сума заборгованості складає: 27950,00 грн - тіло кредиту; 3500,00 грн - нараховані проценти; 50,00 грн - вчинення виконавчого напису. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 року № 487/10132/14-ц в справі № 6-67цс15 вказано, що, суд має самостійно визначити, яку вимогу по суті, а не за формою, поставив позивач, і застосувати належні норми права. Зазначений підхід відповідає принципу jura novit curia («суд знає закони»), згідно з яким неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. В оспорюваних виконавчих написах приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. посилається на ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та на п. 2 Переліку за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус. Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн (за подання позовної заяви) та 605,60 грн (за подання заяви про забезпечення позову), а всього 1816,80 грн.

Outcome: approved