Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Представник ТОВ «Сіті Голд» - Волков Р.О. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Траєкторія», в якій просить стягнути з відповідачів грошові кошти у розмірі 836500 грн та судові витрати пов`язані з розглядом даної справи. Свої вимоги мотивував тим, що 14 липня 2006 року між Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 46-06-I/03. 04 квітня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Арагон» був укладений Договір про відступлення права вимоги №20, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 46-06-I/03 від 14 липня 2006 року у розмірі 126 508,16 доларів США та 40 574 300,70 гривень. 07 червня 2019 року між ТОВ «ФК «Арагон» та ТОВ «ФК «Сіті Голд» був укладений Договір поруки № 07/06п відповідно до якого ТОВ «ФК «Сіті Голд» зобов`язується відповідати перед ТОВ «ФК «Арагон», за виконання [PERSON] своїх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором № 46-06-I/03 від 14 липня 2006 року. Відповідно до п.2.1 договору поруки поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором частково. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 836 500 гривень. Отримавши вимогу ТОВ «ФК «Арагон» вих. № 04/09 від 04 вересня 2019 року, ТОВ «ФК «Сіті Голд» частково погасив заборгованість [PERSON] відповідно до Кредитного договору у розмірі 836 500 гривень. ТОВ «ФК «Сіті Голд» направило [PERSON] вимогу вих. № 09/11-21 від 09.11.2020 року щодо сплатити заборгованість у сумі 836 500 гривень, проте останній проігнорував цю вимогу. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] було укладено ряд договорів поруки: - договір поруки № 46-06-П/03-1 від 14 липня 2006 року між [PERSON] та Банк «Фінанси та Кредит»; - договір поруки № 46-06-П/03-2 від 14 липня 2006 року між [PERSON] та Банк «Фінанси та Кредит»; - договір поруки № 07/06-п1 від 07 червня 2019 року укладений між ТОВ «Траєкторія» та ТОВ «ФК «Арагон». ТОВ «ФК «Сіті Голд» просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів грошові кошти у розмірі 836 500 гривень. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 24 листопада 2020 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Жовноватюк В.С. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2021 справу розподілено головуючому судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 залучено до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон». Відповідачі відзиви на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судове засідання, призначене на 17 вересня 2024 року не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без його участі та позов підтримує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, однак причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 липня 2006 року між Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 46-06-I/03. 04 квітня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Арагон» був укладений договір №20 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 46-06-I/03 від 14 липня 2006 року у розмірі 126 508, 16 доларів США та 40 574 300,70 гривень. Відповідно до додатку № 1 до договору № 20 про відступлення права вимоги від 04 квітня 2019 року (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами) боржниками зазначено: позичальник [PERSON] , поручитель: [PERSON] ; поручитель: [PERSON] ; договори, права вимоги за якими відступаються: кредитний договір № 46-06-I/03 від 14 липня 2006 року, договори поруки № 46-06-П/03-1 від 14 липня 2006 року, № 46-06-П/03-2 від 14 липня 2006 року. 07 червня 2019 року між ТОВ «ФК «Арагон» та ТОВ «ФК «Сіті Голд» був укладений договір поруки №07/06п відповідно до якого ТОВ «ФК «Сіті Голд» зобов`язується відповідати перед ТОВ «ФК «Арагон», за виконання [PERSON] своїх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором № 46-06-I/03 від 14 липня 2006 року (а.с.15-16) Відповідно до п.2.1. договору поруки поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором частково. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 836 500 гривень. Отримавши вимогу ТОВ «ФК «Арагон» вих. № 04/09 від 04 вересня 2019 року, ТОВ «ФК «Сіті Голд» частково погасив заборгованість [PERSON] відповідно до Кредитного договору у розмірі 836 500 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 48 від 10 вересня 2019 року, платіжним дорученням № 49 від 10 вересня 2019 року, платіжним дорученням № 501 від 07 травня 2020 року. ТОВ «ФК «Сіті Голд» направило [PERSON] вимогу вих. № 09/11-21 від 09.11.2020 року щодо сплатити заборгованість у сумі 836 500 гривень, проте останній проігнорував цю вимогу. Відповідно до п.4.6. договору поруки у випадку виконання поручителем своїх зобов`язань, передбачених п.п. 2.1., 4.3. даного договору, до поручителя, згідно положень ст. ст. 514, 556 Цивільного кодексу України, переходять права кредитора, які виникли за кредитним договором, у тому числі й ті, що забезпечують його виконання. ТОВ «ФК «Сіті Голд», посилаючись на п. 4.6. договору поруки, просить стягнути з відповідачів 836500 грн. Відповідно до ч.2 ст.556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Системного аналізу вказаних норм вбачається, що обсяг прав кредитора, які переходять до поручителя, повинен відповідати обсягу задоволених ним вимог кредитора за основним зобов`язанням. Відповідно до частин 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Згідно з ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ст.ст.553, 554 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Договір поруки є двостороннім, він укладається між кредитором і поручителем. Що ж до боржника, то він стороною договору поруки не виступає, а є учасником у зобов`язанні, забезпеченому порукою. Обов`язок кредитора або поручителя за договором поруки одержувати згоду боржника на укладення такого договору законодавством України не передбачений та не випливає зі змісту правовідносин поруки, хоча укладення тристороннього договору між кредитором, боржником і поручителем ЦК України не забороняє і це є звичною діловою практикою. Таке регулювання (можливість укладення договору поруки без згоди боржника) відповідає загальному підходу цивільного законодавства про можливість відступлення кредитором своїх вимог без згоди боржника (стаття 516 ЦК України). Вказана позиція також зазначена у постанові Верховний Суд від 19 лютого 2021 року у справі № 904/2979/20. Як встановлено судом, 10 вересня 2019 року та 07 травня 2020 року ТОВ «ФК «Сіті Голд» частково погасило заборгованість [PERSON] за кредитним договором у розмірі 836 500 гривень. З матеріалів справи вбачається, що перехід прав кредитора від ТОВ «ФК «Арагон» до ТОВ «ФК «Сіті Голд» відбувся відповідно до обумовлених сторонами умов договору поруки № 07/06-п від 07 червня 2019 року, а саме п.4.6. договору, які відповідають приписам законодавства ст.ст.514, 556 ЦК України згідно яких, до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобов`язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Враховуючи наведене, до позивача частково перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 46-06-I/03 від 14 липня 2006 року, а саме право вимоги у розмірі 836 500 гривень гривень. А тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача грошові кошти у розмірі 836 500 грн. Що стосується позовних вимог, заявлених до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Траєкторія», як поручителів [PERSON] , суд зазначає таке. Так, у забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] було укладено ряд договорів поруки: - договір поруки № 46-06-П/03-1 від 14 липня 2006 року між [PERSON] та Банк «Фінанси та Кредит» (а.с. 23-24); - договір поруки № 46-06-П/03-2 від 14 липня 2006 року між [PERSON] та Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.25-26); - договір поруки № 07/06-пІ від 07 червня 2019 року укладений між ТОВ «Траєкторія» та ТОВ «ФК «Арагон» (а.с.27-28). Частинами 1, 2 ст.553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто порука є додатковим (акцесорний) способом забезпечення виконання зобов`язань, а тому такі правочини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли мають юридичну силу основні зобов`язання. Відповідно до п.5.1. договорів поруки №46-06-П/03-1 та №46-06-П/03-2 порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не заявив вимоги до поручителя. Пунктом 4.1. договору поруки №07/06-п1 від 07 червня 2019 року визначено, що у випадку невиконання позичальником в установлений кредитним договором строк зобов`язань, передбачених кредитним договором, кредитор зобов`язаний направити поручителю письмове повідомлення, яким довести до вдома поручителя факт недотримання позичальником вимог кредитного договору. Будь-яких доказів на підтвердження направлення вимог поручителям стороною позивача суду не надано. Крім того, з договору поруки № 07/06п від 07 червня 2019 року встановлено, що ТОВ «ФК «Сіті Голд» поручилося перед ТОВ «ФК «Арагон» за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №46-06-I/03 від 14 липня 2006 року, проте зазначений договір не стосується зобов`язань [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Траєкторія», тому вимоги ТОВ «ФК «Сіті Голд» до цих відповідачів не підлягають задоволенню, оскільки вони не є солідарними боржниками із [PERSON] по укладеному договору поруки. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, зі [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 11 355 гривень судового збору.

Outcome: partial