Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 24 вересня 2012 року, який розірвано рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 30.11.2022 року у справі №2/279/1279/22. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 15 червня 2023 року вона вдруге зареєструвала шлюб та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про шлюб № 240029 І-ТП. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей вона несе самостійно. [PERSON] ухиляється від обов`язку по утриманню спільних дітей. Згоди щодо розміру аліментів між ними не досягнуто. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дітьми та обов`язку виховувати дітей, піклуватися про них та матеріально їх забезпечувати. Просить\~ стягнути з [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. 07.08.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено\~відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 19.08.2024 року. У встановлений строк відзив на позов, письмові пояснення та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи, відповідачем не подано. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання неповнолітніх дітей суду не подано. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Відповідач за віком є працездатним, доказів щодо свого сімейного та матеріального становища, наявності інших утриманців, не подав. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що у батьків виникають відносно дітей однакові обов`язки по їх утриманню та матеріальному забезпеченню, матеріальне становище обох сторін, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.\~ Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved