Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просив суд визначити позивачу двомісячний додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не складав. При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , постановою нотаріуса від 02.11.2020 йому було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, у зв`язку із тим що спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Як на підставу пропуску 6-місячного строку із зверненням до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, позивач посилається на те, що попередньо він був змушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення для встановлення факту родинних відносин між ним та померлим батьком. Після отримання рішення суду від 13.12.2021, повивач готувався звернутися до суду, однак у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні та у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини період часу декілька разів кардинально змінювалися позивач вважав, що строк для подання заяви на прийняття спадщини зупинено на час дії воєнного стану, в зв`язку з чим він не мав можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Ухвалою судді від 16 липня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 23). 21 серпня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 43). Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 53). Представник відповідача Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 50-51). В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку наданим суду доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00028377210 (а.с. 32). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 22 листопада 1995 року, б/н, зареєстрованим в Криворізькому бюро технічної інвентаризації, запис в реєстрову книгу 33-362, реєстровий № 11804 від 22 листопада 1995 року. (а.с. 10). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] розпорядження з приводу зазначеного вище нерухомого майна на випадок смерті не здійснив, що підтверджується копією спадкової справи 642/2020 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 28-40) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 62291464 від 02.11.2020 (а.с. 34-38). Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] є його син [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2021 року, яким встановлено факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 15-16). Як вбачається з копії спадкової справи 642/2020 (а.с. 28-40) до Шостої криворізької державної нотаріальної контори 02.11.2020 з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , звернувся син померлого [PERSON] - позивач по справі. Інші особи з заявами про прийняття спадщини або відмови від спадщини до суду не зверталися. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 02 листопада 2020 року, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 17). Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач в позовній заяві вказує та ці доводи ніким та нічим не спростовані та підтверджені матеріалами справи, що він дійсно пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що його батьки, [PERSON] та [PERSON] , мешкали без реєстрації шлюбу у свідоцтві про народження позивача батько записаний лише за ім`ям « [PERSON] », тому позивач не зміг отримати свідоцтво про смерть батька, та, відповідно, звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 8). Тому для доведення факту родинних відносин зі своїм батьком, отримання свідоцтва про смерть та свідоцтва про право на спадщину він звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2021 року, яке набрало законної сили 13 січня 2022 року, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , а саме, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] є сином [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с. 15-16). Також, позивач в позовній заяві вказував, що після отримання вказаного рішення суду готувався звернутись до суду із позовною заявою про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, але, після початку повномасштабного вторгнення, після 24 лютого 2022 року дізнався від нотаріуса про набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. № 164 із змінами, пункт 3 якої діяв у наступній редакції: «Установити, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється». Враховуючи положення вказаної Постанови № 164, він правомірно вважав, що строк для подання заяви на прийняття спадщини зупинено на час дії воєнного стану. Таким чином, у сукупності усі вище перелічені події наклали свій відбиток на його моральний стан та фізичне здоров`я. Вказані обставини відволікли його значні матеріальні та життєві ресурси та не дали змоги вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, 6) незначний проміжок часу між закінченням строку прийняття спадщини та зверненням особи до нотаріуса й подачею позову у справі, 7) обмеження протягом певного часу доступу до нотаріальних реєстрів, 8) нечіткість норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану. Зокрема, обмеження протягом певного часу доступу до нотаріальних реєстрів та нечіткість норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану можуть бути прийняті судом якості доводів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначені висновки містяться у постанові КЦС ВС від 10 липня 2024 року, справа № 522/13476/23, провадження № 61-7645св24. Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. З урахуванням положень ст. 8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року), враховуючі наведені обставини, суд вбачає можливість визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини за законом поважними. Таким чином, суд на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в два місяці, який суд вважає достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його батька, [PERSON] , який помер [INFO] , який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved