Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , яка діє в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Бахмутської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, згідно якої просить визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/3 житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 73.6 кв.м., жилою площею 60.3 кв.м.; визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/3 житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 73.6 кв.м., жилою площею 60.3 кв.м. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] та його мати [PERSON] є власниками по 1/3 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 73.6 кв.м., жилою площею 60.3 кв.м., на підставі договору обміну 2/3 житлового будинку на квартиру від 07.05.1999 року. На звернення позивачів до державного реєстратора прав на нерухоме майно центру надання адміністративних послуг Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області вони отримали рішення №71071514 про відмову в проведенні реєстраційних дій, на підставі неотримання державним реєстратором відомостей реєстрів чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. В зазначеному рішенні повідомляється, що 30.11.2023 року державним реєстратором було надіслано запит №01-13/474 з метою отримати інформацію про зареєстровані речові права до 01.01.2013 року та загальну площу зазначеного житлового будинку (у зв`язку з тим, що дана інформація відсутня в правовстановлюючому документі) до КП «Бахмутське БТІ», оскільки у встановлений термін відповіді на зазначений запит від КП «Бахмутське БТІ» не було отримано, державний реєстратор прийняв рішення про відмову в державній реєстрації речових прав на нерухоме майно. 15.01.2024 року до державного реєстратора Сторожинецької міської ради надійшла довідка від КП «Бахмутське БТІ» №146, з якої повідомлено, що за обліковими даними КП «Бахмутське БТІ» станом на 31.12.2012 року право спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] , згідно договору обміну 2/3 житлового будинку на квартиру, посвідченого Першою Артемівською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-1466 від 07.05.1999 року, про що зроблено запис в реєстраційній книзі № 56-10-3638 від 19.05.1999 року по 1/3 частині. Також 1/3 частина зазначеного будинку зареєстрована за [PERSON] , який не пов`язаний з позивачами родинними відносинами та місце знаходження якого, на момент подання цієї позовної заяви, позивачам невідоме. Додатково довідкою від КП «Бахмутське БТІ» за №146 повідомляється, що інформацією про технічні характеристики (загальну та житлову площу) підприємство не володіє. Отримавши вищезазначену довідку позивачі повторно звернулися до державного реєстратора Сторожинецької міської ради з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав, на що отримали відмову у зв`язку з тим, що довідкою від КП «Бахмутське БТІ» за №146 не надана інформація про технічні характеристики (загальну та житлову площу) приватного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Наразі єдиним документом в якому зазначається інформація про загальну площу житлового будинку є Технічний паспорт, виданий КП «Бахмутське БТІ» від 25.06.2010 року №56-10-3638. Відсутність інформації про технічні характеристики (загальну та житлову площу) в договорі обміну 2/3 житлового будинку на квартиру від 07.05.1999 року АВА №600885, а також в довідці від КП «Бахмутське БТІ» тягне за собою неможливість здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що змушує позивачів звернутись до суду з даним позовом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Підгайна В.В. в підготовче судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та без участі позивачів. Представник відповідача - Бахмутської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, який про дату, час і місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою, в якій зазначив про визнання позовних вимог, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з\~неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу\~не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 4 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.07.1974 року відділом РАЦС Артемівської міськради Донецької області. Згідно матеріалів справи позивачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору обміну 2/3 жилого будинку на квартиру від 07.05.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Бова Т.В. за реєстровим номером № 2-1466 від 07.05.1999, [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/3 частині жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , жилою площею 60.30 кв.м. Право власності позивачів на вищевказані 2/3 частини будинку, на підставі договору обміну 2/3 жилого будинку на квартиру від 07.05.1999 року, 19.05.1999 року зареєстроване в реєстровій книзі КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером № 56-10-3638, що підтверджується штампом, проставленим на вказаному договорі, та технічним паспортом на жилий будинок, виданим КП «Артемівське БТІ» від 25.11.2010 року. Відносини у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок), іншими нормативно-правовими актами. Згідно з частиною 1 статті 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав). Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження (п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону). Відповідно до частини 5 статті 12 Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі. Статтею 3 Закону визначено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав та внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Серед загальних засад державної реєстрації прав Законом передбачено внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом. Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого статтею 312 цього Закону, та автоматичної державної реєстрації прав у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування) (ч. 1 ст. 20 Закону). Згідно з п. 30 Порядку державна реєстрація прав може проводитися за заявою, поданою в електронній формі, в разі, зокрема, державної реєстрації прав, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Пунктом 31 Порядку передбачено, що державна реєстрація прав здійснюється за заявою, поданою в електронній формі через Портал Дія чи на підставі договорів про надання сервісної послуги, укладених з технічним адміністратором Державного реєстру прав, через інші інформаційні системи, що забезпечують ідентифікацію користувача з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри (далі - інформаційна система для подачі заяви). Для державної реєстрації прав заявник подає документи, необхідні для державної реєстрації прав, в електронній формі, що створені з дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг та законодавства про електронні документи та електронний документообіг, крім випадків, передбачених абзацами другим та третім цього пункту. Для державної реєстрації прав, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, заявником можуть бути подані скановані копії оригіналів паперових документів (фотокопій) з накладенням кваліфікованого електронного підпису заявника (п. 311 Порядку). У результаті інформаційної взаємодії Порталу Дія чи іншої інформаційної системи, за допомогою якої заявником подавалися документи для державної реєстрації прав, з Державним реєстром прав заява в електронній формі за допомогою програмних засобів ведення зазначеного Реєстру автоматично реєструється в базі даних заяв (п. 32 Порядку). При здійсненні повноважень, визначених статтею 10 Закону, державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані не пізніше трьох робочих днів з дня отримання відповідного запиту державного реєстратора безоплатно надати запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі. Механізм отримання державним реєстратором в електронній формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав відомостей про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що перебувають у розпорядженні підприємств бюро технічної інвентаризації на паперових носіях у зв`язку із здійсненням ними до 1 січня 2913 року повноважень щодо проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначено Порядком отримання державним реєстратором прав на нерухоме майно за допомогою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що перебувають у розпорядженні підприємств бюро технічної інвентаризації на паперових носіях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 квітня 2021 № 509. Рішенням № 71071514 від 10.01.2024 року державний реєстратор відмовив позивачам у проведенні реєстраційних дій, повідомивши, що 30 листопада 2023 року державним реєстратором ЦНАП Сторожинецької міської ради прийнято рішення про зупинення розгляду заяви у зв`язку із направленням запиту щодо зареєстрованих прав до 1 січня 2013 року до Бахмутського бюро технічної інвентаризації. Рішення про відмову в державній реєстрації прав прийнято відповідно до п. 3 ст.10, п. 5 ст. 23 та п. 8 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон), оскільки після завершення строку, встановленого ч. 3 ст. 23 Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а саме, не отримано державним реєстратором відомостей з реєстрів та документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Разом з тим, 15.01.2024 року КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» на запит державного реєстратора повідомило, що за обліковими даними КП «Бахмутське БТІ» станом на 31.12.2012 року право спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за: [PERSON] , згідно договору обміну 2/3 жилого будинку на квартиру, посвідченого Першою Артемівською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-1466 від 07.05.1999, про що зроблено запис в реєстраційній книзі № 56-10-3638, дата реєстрації - 19.05.1999 р. - 1/3 частина; [PERSON] , згідно договору обміну 2/3 жилого будинку на квартиру, посвідченого Першою Артемівською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-1466 від 07.05.1999, про що зроблено запис в реєстраційній книзі № 56-10-3638, дата реєстрації - 19.05.1999 р. - 1/3 частина; [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу частини садиби, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського нотаріального округу Дубровським В.М. за реєстром № 6823 від 26.12.2005, про що зроблено запис в реєстраційній книзі № 56-10-3638, дата реєстрації - 22.02.2006 р. - 1/3 частина. Відомостями про технічні характеристики (загальну та житлову площу) підприємство не володіє. Крім того, в матеріалах справи міститься технічний паспорт на жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , власниками якого є [PERSON] (1/3 частина) та [PERSON] (1/3 частина), виданий 25.11.2010 року КП «Артемівське БТІ», в якому зазначено, що загальна площа вказаного будинку становить 73,6 кв.м, жила площа становить 60,3 кв.м. Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону підставою для відмови в державній реєстрації прав є подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до п. 18 Порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом, державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування. Таким чином, не отримавши в строк відомостей з реєстрів та документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] 10.01.2024 було прийняте рішення № 71071514 про відмову в проведенні реєстраційних дій за заявою від 28.11.2023 № 58231756 про державну реєстрацію права власності відносно нерухомого майна - будинку за адресою: [ADDRESS] . Частина четверта статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» містить припис стосовно того, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Частиною третьою статті 3 Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. До 2013 року реєстрація права власності на житлові будинки проводилася Бюро технічної інвентаризації, із видачею про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація проводилася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення). З огляду на те, що договір обміну 2/3 жилого будинку на квартиру від 07.05.1999 року містить проставлений штамп КП «Артемівське БТІ» (змінена назва «Бахмутське БТІ») із зазначенням відповідного реєстрового номеру, суд дійшов висновку, що речове право [PERSON] та [PERSON] на 2/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є дійсним, оскільки його реєстрація проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Крім того, технічний паспорт на вказаний будинок, виданий КП «Артемівське БТІ» від 25.11.2010 року, містите необхідну інформацію про загальну та жилу площу будинку. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, беручи до уваги, що у позивачів відсутня можливість підтвердити своє право власності на майно в інший спосіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачами право власності за кожним на 1/3 частину будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки це не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту їх прав та законних інтересів.

Outcome: approved