Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

I. Позиції учасників справи. Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить визнання блоку № 140, який складається з двох кімнат, загальною площею 22, 9 кв м, житловою площею - 16, 6 кв м, у будинку [ADDRESS] , що залишилася після смерті [PERSON] , відумерлою спадщиною та передати зазначене житлове приміщення до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Заяву обґрунтовано тим, що Київська міська рада виявила нерухоме майно; блоку № 140, який складається з двох кімнат, загальною площею 22, 9 кв м, житловою площею - 16, 6 кв м, у будинку [ADDRESS] , яке залишилося після смерті [PERSON] та може бути визнано відумерлою спадщиною, оскільки відсутні відомості про спадкоємців, які би прийняли спадщину. Представник заінтересованої особи у справі свої пояснення у справі не подавав. II. Процесуальні дії та рішення суду. 07 грудня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, для розгляду якої у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) якої визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 12 грудня 2023 року у справі відкрито провадження для розгляду справи та витребування у Шостої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 06 серпня 2024 року на виконання ухвали суду від 12 грудня 2023 року до суду засобами поштового зв`язку Шостою Київської державною нотаріальною конторою надано копію спадкової справи, матеріали якої було витребувано. 19 вересня 2024 року представник заявника подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце слухання справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які заявники послалися як на підставу своїх вимог, що викладені у заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень заінтересованих осіб, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог, виходячи з наступного. III. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Ніжинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегоінльного управління Міністерства юстиції (м. Суми). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. Як убачається з матеріалів спадкової справи N 410/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , заведена Шостою Київською міською державною нотаріальною конторою, [INFO] син померлого [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна після смерті спадкодавця - [PERSON] 02 липня 2021 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся також син померлого [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] входить об`єкт нерухомого майна - блоку № 140, який складається з двох кімнат, загальною площею 22, 9 кв м, житловою площею - 16, 6 кв м, у будинку [ADDRESS] , право власності на який набуто за життя спадкодавцем згідно з розпорядженням органу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 02 червня 2017 року № 59. IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 8 частини другої ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України). Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу Україна). Згідно з частиною першою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За правилами частин першої, третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин першої-третьої статті 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] була прийнята потенційними спадкоємцями синами [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи N 410/2021, яка заведена Шостою Київською міською державною нотаріальною конторою, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини, оскільки сам факт прийняття спадщини спадкоємцями, який прийняли спадщину, виключає правові підстав для визнання спадщини відумерлої. За наведених обставин заява Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed