Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, в якому просили: - визнати за громадянином України [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/24 частини квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його матері громадянки України [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] ; - визнати за громадянином України [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/24 частини квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його матері громадянки України [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що[INFO] померла їх мати - [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців померлої [PERSON] , [INFO] , окрім них -синів померлої, немає. 23.09.2021 року вони звернулися до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , після чого було заведено спадкову справу № 1338/2021. Однак, при формуванні спадкової справи нотаріусом Черноморченко О.В. Дванадцятої київської державної нотаріальної контори було встановлено, що у них відсутній оригінал документу, що підтверджує право власності [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/12 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказали, що звертались із заявами до Київського державного нотаріального архіву, яким було надано архівну довідки, в котрих було зазначено, що розглянувши заяви щодо надання дубліката Свідоцтва про право на спадщину, яка належала померлій [PERSON] , виданого Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою від 09.04.2003 року, неможливо видати дублікат у зв`язку із тим, що 27.06.2020 року у приміщенні Київського державного нотаріального архіву сталася пожежа, внаслідок, якої відбулося пошкодження та втрата частини нотаріального фонду Дванадцятої київської державної нотаріальної контори за 2003 рік. На підставі вищенаведеного, нотаріусом Черноморченко О.В. Дванадцятої київської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/12 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на 1/12 частку квартири, та рекомендовано звернутися до суду. За таких обставин вимушені звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів як спадкоємців. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначенням підготовчого засідання (а.с. 43). 15 липня 2024 року ухвалою Святошинського районного суду міста Києва підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с. 56). Позивачі в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, в котрій також просили позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 71-72). Відповідач, будучи повідомленим в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, не з`явився, надав відзив в якому просив ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства України та розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради. Третя особа, будучи повідомленою в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, не з`явилась, надала заяву про слухання справи у відсутність представника. Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на те, що учасники справи належним чином повідомлені про судове засідання, просили справу розглянути у їх відсутність, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження Серія [NUMBER] від 16.11.2021 року (повторно), та Серія [NUMBER] від 09.11.2021 року (повторно), виданих Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16.11.2021 року та 09.11.2021 року відповідно, батьками позивачів є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 36, 37). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11.11.2021 року (повторно) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 21). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 14.06.2021 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 20). Згідно Витягу із Спадкового реєстру № 74838434 від 22.11.2023 року 23.09.2021 року Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 1338/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 23). До складу спадкового майна увійшла квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2000 року, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів міста Києва згідно розпорядження № 305 від 17.01.2000 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] - 1/4 частина, [PERSON] - 1/4 частина, [PERSON] - 1/4 частина, [PERSON] -1/4 частина (а.с. 22). Згідно інформаційної довідки КП КМР «КМ БТІ» КВ-2023 № 23578 від 21.08.2023 року квартиру [ADDRESS] , на праві власності зареєстровано за: - 1/4 частина [PERSON] , 1/4 частина [PERSON] , 1/4 частина [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районною Радою народних депутатів м. Києва 17.01.2000, розпорядження № 305. Дата проведення реєстрації в Бюро - 09.02.2000 за реєстровим № 2555. - 1/4 частина [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях), на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12-ю Київською державною нотаріальною конторою 09.04.2003, № Зс-820. Дата проведення реєстрації в Бюро - 06.05.2003 за реєстровим № 2555 (а.с. 29). Відповідно до архівних довідок від 12.05.2023 року № 1258/02-05 та від 22.07.2023 року № 3624/01-17 надання дубліката Свідоцтва про право на спадщину, яка належала померлій [PERSON] , виданого Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою від 09.04.2003 року, неможливо у зв`язку із тим, що 27.06.2020 року у приміщенні Київського державного нотаріального архіву сталася пожежа, внаслідок, якої відбулося пошкодження та втрата частини нотаріального фонду Дванадцятої київської державної нотаріальної контори за 2003 рік (а.с. 27, 28). Державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/12 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на 1/12 частку квартири, та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 30). Судом також встановлено, що інші спадкоємці, які прийняли спадщину, після смерті [PERSON] відсутні. Доказів протилежного не надано. Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. ст. 1258, 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, увидачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/12 частки квартири [ADDRESS] державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. було відмовлено, про що винесено Постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії від 22.11.2023 року № 6100/02-31, з посиланням на ненадання оригіналу документу, який посвідчує право власності спадкодавця на 1/12 частку квартири, враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивачі не можуть захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на майно в порядку спадкування за законом, тому суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача обґрунтованими, а поданий позов підлягає повному задоволенню. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved