Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

В травні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила постановити рішення, яким визначити додатковий строк для подання нею, [PERSON] до нотаріальних органів заяву про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року було витребувано спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 27 травня 2024 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач Обухівська селищної\~рада Дніпровського\~району Дніпропетровської\~області в судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Руденко В.А. в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вивчивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно дост.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивачка [PERSON] , [INFO] , є онукою померлої [PERSON] , що підтверджується наступними документами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] (мати позивачки) є [PERSON] та [PERSON] . 10 лютого 1979 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис 169. Після шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження батьками позивачки [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . 15 листопада 1997 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Після шлюбу позивачка [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер 1221455400:03:004:0023, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Згідно Реєстраційного посвідчення КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 11 грудня 2002 року цілий жилий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 березня 1991 року. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухове майно про реєстрацію права власності №27725330 від 29 вересня 2021 року встановлено, що земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер 1221455400:03:004:0023 належить на праві приватної власності [PERSON] . 07 квітня 2023 позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Руденко В.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно довідки від 03 березня 2023 року виданої виконкомом Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області [PERSON] проживала та була прописана за адресою [ADDRESS] , з 20 січня 1977 року та по день смерті. З нею за даною адресою ніхто не зареєстрований. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа №70497386 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 26 квітня 2023 позивачка знову звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Руденко В.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 26 квітня 2023 року постановою приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Руденко В.А. позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Судом також встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] до нотаріальної контори інші спадкоємці не зверталися, що підтверджується спадковою справою. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ суд перевіряє наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Встановлено, що на момент смерті [PERSON] позивачка у зв`язку з військовою агресією проживала разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] , що підтверджується Договором оренди квартири від 20 березня 2022 року. Враховуючи викладене, суд приймає до уваги наведені позивачкою причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та вважає їх поважними, враховуючи принцип верховенства права та дотримуючись розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. За положеннями ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає такий строк достатнім для реалізації позивачем права на подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved