Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 19.06.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить позбавити її батьківських прав у відношенні сина [PERSON] , [INFO] . Крім цього, [PERSON] просив стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.06.2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2016 року позивач проживав разом з [PERSON] однією сім`єю, не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі. 27.12.2016 року у позивача з відповідачкою народилась спільна дитина - [PERSON] . В лютому 2022 року [PERSON] почала зловживати алкогольними напоями. На цьому підґрунті між сторонами почали виникати непорозуміння та сварки, що поступово призвело до втрати почуття кохання та сімейні відносини було припинено. Також позивач повідомив, що відповідачка переїхала до своєї матері, залишивши сина проживати з ним. З часу припинення фактичних шлюбних відносин [PERSON] перестала цікавитись життям сина, не здійснює за ним належний догляд, не проявляє материнської турботи, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 19.06.2024 року, справа №946/5508/24 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. 10.07.2024 року ухвалою суду справу відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. 2.3. 08.08.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 2.4. 11.09.2024 року ухвалою суду цивільну справу вирішено розглядати на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). 2.5. Сторони, а також третя особа, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивач направив представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Відповідачка клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, своєї думки щодо позову не висловила. Представник третьої особи просила врахувати інтереси дитини та висновок органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області. 2.6. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів. Додатково зазначила, що [PERSON] під час перебування у фактичних шлюбних відносин з [PERSON] розповіла останньому про те, що в неї від першого шлюбу є син, [PERSON] , місце проживання якого у 2013 році було визначено разом з батьком. Підставою для прийняття судом вказаного рішення стало те, що відповідачка нанесла чоловікові від першого шлюбу ножові поранення грудної клітини, після чого перебувала на лікуванні в психіатричному відділенні КУ «Ізмаїльська міська лікарня №1» з діагнозом: алкогольна залежність. [PERSON] часто перебувала у неадекватному стані та вихованням сина не займалася. Тоді позивач на вказані факти належної уваги не звернув. Але коли відповідачка стала знову зловживати алкогольними напоями, [PERSON] був здивований, що вона стає агресивною та неадекватною. На підставі викладених доводів, представник відповідача вважала, що в найкращих інтересах неповнолітнього сина сторін є доцільним позбавити його матір батьківських прав. 2.7. Під час розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27.12.2016 року, актовий запис № 1522, батьком дитини зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.13). 3.2. Згідно з характеристикою, наданою адміністрацією Ізмаїльської гімназії № 9, [PERSON] , [INFO] , навчається у закладі з 01.09.2023 року. Батько бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, підтримує постійний зв`язок з вчителем, сприяє участі сина у класних та шкільних заходах, організовує доцільне проведення вільного часу дитини. Відносини між батьком та хлопчиком дружні, відверті, щирі. Відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини повністю покладено на батька. Мати, [PERSON] , жодного разу до школи не приходила, вихованням дитини не займається (а.с.15). 3.3. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» МВС України ВР - 004033332, станом на 11.08.2024 [PERSON] , [INFO] , незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с.16). 3.4. Згідно з консультативними висновками спеціалістів від 13.06.2024, [PERSON] за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався, під наглядом лікаря нарколога не перебуває (а.с.19, 20). 3.5. За змістом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.03.2024 року, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с.17). 3.6. Згідно висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за вих.№04/21-1749 від 23.07.2024 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання народився син, [PERSON] , [INFO] . Стосунки між [PERSON] та [PERSON] не склалися, вони припинили спільне проживання та ведення господарства з лютого 2022 року. [PERSON] покинула малолітнього сина на батька. [PERSON] взяв на себе відповідальність за життя та здоров`я сина. Наразі малолітній разом з батьком проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.07.2024, квартира складається з 2 житлових кімнат, кухні, передпокою, туалету, ванної кімнати. Опалення газове, газова колонка, у наявності усі комунікації. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам: малолітній має окреме спальне місце, облаштоване робоче місце, є планшет, розвиваючі ігри. Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , 19.07.2024 року розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 17. На підставі вищезазначеного, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.30-32). 3.7. Згідно з висновком спеціаліста в галузі психології [PERSON] від 05.08.2024 року, психологічний аналіз дозволив визначити, що зміна умов проживання, виховання та оточення у випадку передачі [PERSON] від батька матері для дитини (сина) може призвести до труднощів у навчанні та спілкуванні, розвитку конфліктності та призвести до ігнорування соціальних вимог нового середовища. Для уникнення психологічної та моральної шкоди дитині за результатами проведеного дослідження встановлено доцільним позбавити мати [PERSON] материнського піклування. Найліпшими психологічними умовами проживання малолітньої дитини з батьком - [PERSON] (а.с.36-40). 3.8. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2013 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради, про визначення місця проживання дитини; визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , ІІІ особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради, Ізмаїльська міжрайонна прокуратура, про визначення місця проживання дитини. Як вбачається з мотивувальної частини рішення, постановою Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області від 16.04.2013 року про закриття кримінального провадження встановлено, що 12.01.2013 року [PERSON] вчинила сварку з колишнім чоловіком, в ході якої нанесла йому тілесні ушкодження у виді ножових поранень грудної клітки непроникаючих та різаних ран грудини та шиї. Згідно довідки КУ «Ізмаїльська міська лікарня №1» від 21.05.2013 року [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні КУ «Ізмаїльська міська лікарня №1» з 07.02.2013 року по 15.02.2013 року з діагнозом: «Алкогольная зависимость. Воздержание». [PERSON] факт зловживання алкоголем в судовому засіданні не заперечувала (а.с.11, 12). ІV. Релевантні джерела та акти їх застосування 4.1. Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд виходить з такого. 4.2. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. 4.3. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. 4.4. Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. 4.5. Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 4.6. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 4.7. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є другом позивача. Після початку війни [PERSON] почала випивати та покинула житло. Більше вона не поверталась додому та участі у вихованні дитини не приймає. 4.8. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивача. Дитина проживає разом з [PERSON] . Мати пішла з дому після початку війни та більше її не бачили. Позивач повністю забезпечує дитину, водить до школи, на заняття з баскетболу. 4.9. Враховуючи встановлені у розділі ІІІ рішення факти, а також приймаючи до уваги показання допитаних у судовому засіданні свідків, суд вважає, що відповідачка дійсно не виконує своїх материнських обов`язків, оскільки не приділяє увагу вихованню дитини, не здійснює за нею належний догляд та контроль, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не цікавиться здоров`ям, не створює умови для отримання сином освіти, а також не проявляє до нього материнської уваги та турботи. 4.10. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав слід задовольнити, так як позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. 4.11. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з такого. 4.12. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.13. Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. 4.14. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 4.15. Стаття 184 СК України визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 4.16. Частина 1 статті 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 4.17. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідачки аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. V. Розподіл судових витрат 5.1. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211 гривні 20 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved