Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Представник позивача Бут Д.Л. який діє в інтересах [PERSON] 31.07.2023 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживачів, яким просить стягнути з ТОВ «Комфі Трейд» на користь [PERSON] у відшкодування вартості товару 9999,00 грн., безпідставно сплачені кошти у розмірі 1375,00 грн. та 1300,00 грн., пеню за кожен день прострочення ремонту або заміни неякісного товару у розмірі 4492,92 грн., витрати за гаряче водопостачання у розмірі 685,15 грн., моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 23.10.2020 року у мережі ТОВ «Комфі Трейд» [PERSON] придбала водонагрівач марки Zanussi ZWH 50» за ціною 4199,00 грн. Зазначив, що разом з водонагрівачем [PERSON] була змушена сплатити 1375,00 грн. за договір страхування та 1300,00 грн. за акцією «ПП Comfi Assist Нива» тривалістю 1 місяць. У березні 2023 року в межах строку гарантійного терміну водонагрівач вийшов з ладу в зв`язку з чим позивач звернулась до ТОВ «Страхова компанія «Екта» з якою у неї був укладений договір гарантійного обслуговування. Вказав, що листом від 29.03.2023 року на адресу ТОВ «Комфі Трейд», страховик визнав, що придбаний позивачем товар не підлягає ремонту. Згодом позивач звернулась до ТОВ «Комфі Трейд» із заявою від 11.05.2023 року з вимогою заміни придбаного товару на такий же або аналогічний. Листом ТОВ «Комфі Трейд» від 06.06.2023 року вих. № 502 п-03/07відповідач фактично відмовив у задоволенні заявленої вимоги та знову рекомендувало звернутись до ТОВ «Страхова компанія «Екті». Зазначає, що ТОВ «Комфі Трейд» реалізуючи споживачеві товар нав`язало послугу страхування та штучно створює умови для ухилення від відповідальності за неякісний товар. В подальшому позивач звертався до відповідача із вимогами про виплату компенсації вартості товару у розмірі відповідно до актуальних на день виплати. Відповідачем надано відповідь, відповідно до якої зазначено, що вимоги щодо заміни товару можуть бути задоволені за умови наявності істотного недоліку товару. При цьому наголошено, що для вирішення питання споживача на підставі гарантії виробника по суті, необхідно провести діагностику товару в авторизованому сервісному центрі та встановити, які недоліки є у товарі, яка причина їх виникнення та чи можуть бути такі недоліки усунуті шляхом гарантійного ремонту чи іншого технічного обслуговування. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, якою позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача. В судове засідання відповідач не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та заяву про застосування строку позовної давності, якою просить застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин в частині задоволення вимог про відшкодування вартості товару, стягнення неустойки за затримку гарантійного ремонту товару та відшкодування моральної шкоди. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Встановлено, що споживач [PERSON] , 23.10.2020 року придбала у мережі ТОВ «Комфі Трейд» водонагрівач марки Zanussi ZWH 50» за ціною 4199,00 грн., що підтверджується службовим чеком від 23.10.2020 року (а.с. 7). Крім того, [PERSON] 23.10.2020 року було укладено договір добровільного страхування майна по програмі «Хеппі Сервіс», відповідно до якого страховиком є Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ЕКТА» відповідно до якого [PERSON] було сплачено 1375,00 грн. а також було сплачено 1300,00 грн. за акцією «ПП Comfi Assist Нива» тривалістю 1 місяць, відповідно до службового чеку від 23.10.2020 року (а.с. 7). Загалом позивачем було сплачено відповідно до службового чеку грошові кошти у розмірі 6874,00 грн. Як зазначає позивач у березні 2023 року у межах строку гарантійного терміну водонагрівач марки Zanussi ZWH 50» вийшов з ладу. З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2023 року позивачем [PERSON] було подано до ТОВ «Комфі Трейд» заяву відповідно до змісту якої, позивач вимагала провести заміну водонагрівача марки Zanussi ZWH 50» на такий же товар або аналогічний товар (а.с. 8). Листом ТОВ «Комфі Трейд» від 06.06.2023 року № 502 п-03/07 позивачу було роз`яснено, що з приводу вирішення питання щодо заміни водонагрівача марки Zanussi ZWH 50» на підставі гарантії виробника, необхідно провести діагностику товару в авторизованому сервісному центрі та встановити, які недоліки є у товарі, яка причини їх виникнення, та чи можуть бути такі недоліки усунуті шляхом гарантійного ремонту чи іншого технічного обслуговування (а.с. 10-11). 22.06.2023 року представником позивача Бут Д.Л. який діє в інтересах [PERSON] було подано ТОВ «Комфі Трейд» вимогу про повернення вартості товару, відповідно до змісту якої, вимагав протягом 7 днів з дня отримання даної вимоги, виплатити [PERSON] компенсацію вартості водонагрівача марки Zanussi ZWH 50» у розмірі відповідно до актуальних на день виплати ( а.с. 12-13). Листом від 05.07.2023 року вих. № 606 п-03/07 представнику позивача [PERSON] було відмовлено у поверненні вартості товару. (а.с. 15-16). Крім того, з вказано листа вбачається, що ТОВ «Комфі Трейд» повторно було повідомлено позивача про необхідність провести діагностику товару в авторизованому сервісному центрі та встановити, які недоліки є у товарі, яка причини їх виникнення, та чи можуть бути такі недоліки усунуті шляхом гарантійного ремонту чи іншого технічного обслуговування та одночасно було роз`яснено що укладений споживачем договір добровільного страхування майна по програмі «Хеппі Сервіс» в судовому порядку не визнавався недійсним та не був розірваний. Зазначені вище обставини свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб серед іншого мають право на належну якість продукції і саме продукцію належної якості продавець, згідно з частиною першою статті 6 цього Закону, зобов`язаний передати споживачеві. Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості передбачені статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. З пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено права споживача у разі придбання товару неналежної якості. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до ч 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. За змістом частини дев`ятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Пунктом 1 частини першої статті 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право, серед іншого, вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення. Відповідно до частини третьої статті 709 ЦК України вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 569/222/21 зроблено наступний висновок: «Згідно із частиною першою статті 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього (покупця) покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару. Згідно із частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Частинами третьою та п`ятою статті 680 ЦК України передбачено, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Якщо недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту. Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Для застосування встановлених законом санкцій за порушення умови договору про якість товару необхідно, довести той факт, що товар є справді неналежної якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто, виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності.» У позовній заяві позивача та доданих до неї документах фактично відсутні докази наявності істотних недоліків у товарі позивача що виникли саме з вини виробника (продавця, виконавця) товару. Відповідно до ч.4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. У відповіді на письмову вимогу позивача від 22.06.2023 року позивачу було запропоновано звернутися до сервісного центру для отримання відповідного заключення. Станом на дату розгляду справи судом, позивачем не надано доказів саме істотних недоліків товару (електричного гриля), що виникли з вини виробника чи продавця товару. Крім цього, позивач не надав продавцю товар для проведення експертизи, що унеможливлює встановлення наявності чи відсутності істотних недоліків товару, його технічного стану, а у разі дійсної несправності чи істотних недоліків- причин виникнення таких, оскільки несправна робота може бути викликана багатьма факторами, що не пов`язані з браком виробника чи заводським дефектом, а можуть бути викликані, зокрема, неправильним використанням приладу споживачем, неправильним його транспортуванням або зберіганням, через дії третіх осіб. При цьому, суд враховує, що відповідач позбавлений можливості доводити в суді відсутність істотних недоліків через те, що товар перебуває у позивача. Крім того представником відповідача було подано заяву щодо застосування наслідків спливу позовної давності. Відповідно до усталених загальних правових висновків Верховного Суду щодо порядку застосування позовної давності, викладених, зокрема, в постановах від 23 січня 2020 року у справі № 916/2128/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 914/197/19, виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Відповідно до положень статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з приписами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Слід зауважити, що Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 продовжено на всій території України карантин до 30 червня 2023 року. Верховний Суд у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 вказав на те, що у пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Таким чином, враховуючи, що Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року і до часу звернення до суду з позовом, строки позовної давності було продовжено. Крім того, 24.02.2022 згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який у подальшому продовжено. Зокрема відповідно до Указу № 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (Указ затверджено Законом № 9532 від 26.07.2023) строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року. Законом України від 15.03.2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» і внесено зміни до Цивільного кодексу України щодо строків позовної давності зокрема, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦКУ доповнено п. 19, який зокрема передбачає, що на період дії воєнного і надзвичайного стану продовжуються загальні і спеціальні строки позовної давності установлені ст. ст. 257-259 ЦКУ. Отже, відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259 ЦКУ продовжуються на строк його дії. Враховуючи, що позовні вимоги заявлені позивачем охоплюють період з 23.10.2020 року по 23.10.2022 року, то з огляду на вищевикладене, позовна давність позивачем не пропущена. Враховуючи вищенаведене, суд,

Outcome: dismissed