Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.12.2012 року з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до дня настання повноліття [PERSON] тобто до 24.01.2029 року. Позивач зазначає, що від цивільного шлюбу з [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що з народженням ще однієї дитини та створенням нової сім`ї його сімейний стан змінився та погіршився майновий стан, оскільки утримує ще одну дитину та цивільну дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, просив: зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі виконавчого листа, виданого Бобринецьким районним судом Кіровоградської області №1101/3648/12 від 17.12.2012 року, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою [PERSON] повноліття; відкликати з виконання виконавчий лист №1101/3648/12, виданий Бобринецьким районним судом Кіровоградської області. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.06.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.30-31). 25.07.2024 року представник відповідача адвокат Оверченко Л.В. подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначила, що матеріальний стан позивача є задовільним та стабільним, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у визначеному судом розмірі. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, а перебування на його утриманні дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів (а.с.47-51). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.12.2012 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області 12.06.2013 року видано виконавчий лист №1101/3648/12 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до дня настання повноліття [PERSON] тобто до 24.01.2029 року, що підтверджується копією виконавчого листа (а.с.9). На підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження №38462221, в рамках якого старшим державним виконавцем Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Базилевич Є.О. 14.11.2018 року винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, що підтверджується копією постанови (а.с.10). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.12.2022 року встановлено, що [INFO] у позивача народилась донька [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] (а.с.15). З копій будинкової книги (а.с.16-17) та витягів з реєстру територіальної громади від 14.12.2023 року та від 13.05.2024 року (а.с.13, 14) встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та малолітня [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно копій\~трудової книжки\~серії [NUMBER] \~(а.с.23)\~та довідки\~ТОВ «Вигідна\~покупка» від\~15.05.2024\~року №15/05\~(А.с.24) вбачається, що [PERSON] працевлаштована у ТОВ «Вигідна покупка» та з 14.02.2023 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач працює у ТОВ «ПІ ЕНД ОУ МЕРІТАЙМ ЮКРЕЙН» на посаді електромеханіка суднового буксиру «Сталевий Маріуполь» та його дохід за період з 01.07.2023 року по 31.12.2023 року без урахування аліментів становить 262825 грн. 32 коп., що стверджується копіями трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.18-19) та довідками ТОВ «ПІ ЕНД ОУ МЕРІТАЙМ ЮКРЕЙН» від 22.01.2024 року (а.с.20, 21, 22). З копії індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5), вбачається, що [PERSON] за період з січня по червень 2024 року отримала дохід у розмірі 45300 грн. (а.с.52-55). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частин 1, 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Верховний Суд України в постанові від 16.09.2020 року в справі №565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний та майновий стан, оскільки утримує цивільну дружину та ще одну доньку. Проте позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу та утримання дружини, через що немає змоги виплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі. Також, суд враховує, що позивач працевлаштований та отримує постійний дохід, а зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення доньки [PERSON] та суперечитиме її інтересам. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. До таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 16.09.2020 року по справі №565/2071/19. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу та утримання дружини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20. Оскільки позивач не надав доказів погіршення його матеріального становища, не обґрунтував саме таке зменшення, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed