Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

05 серпня 2024 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/8411/22 за позовом ОСББ "Дубровиця" до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, яким позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. 19 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно стягнення судових витрат. У своїй заяві представник позивача просить суд стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 82 800,00 грн, які складаються із витрат понесених позивачем на оплату вартості будівельно-технічної експертизи у розмірі 34 000,00 грн та на витрати, понесені позивачем на отримання правової допомоги, що складає 48 800,00 грн. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 21 серпня 2024 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. У судове засідання призначене на 17 вересня 2024 року з`явилася представник позивача, яка вимоги заяви про стягнення судових витрат підтримала, просила задовольнити. Відповідач та\\або її представник до суду не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема представник відповідача - адвокат Драган Я.С., яка діє на підставі ордеру про надання правової допомоги від 27 серпня 2024 року, була ознайомлена із матеріалами справи, в тому числі і із заявою про стягнення судових витрат, 28 серпня 2024 року, про що свідчить відповідна розписка, яка наявна у матеріалах справи. Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заяву представника позивача про стягнення судових витрат та додані до неї докази, суд доходить наступного висновку. 05 серпня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСББ "Дубровиця" до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, а саме: зобов`язано [PERSON] привести до попереднього стану розташування несучих стін, а саме: підвіконний блок з кухні на балкон розміром 900*750мм; наддверний блок з коридору на кухню розміром 1400*500 мм, зовнішній фасад будинку та огороджувально-несучі конструкції квартири [ADDRESS] відповідно до проекту будівництва багатоповерхових житлових будинків з об`єктами торгівельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення будівельна адреса: між [ADDRESS] (поштова адреса: [ADDRESS] ), 2-га черга будівництва житлового будинку № 11, секція 1, стадія проекту «Р» № проекту 0064/07/14-11.1-АР, розробник ТОВ «Фундамент проект». Окрім того, стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ "Дубровиця" судовий збір за подання позову до суду в розмірі 2481 грн. У заяві про стягнення судових витрат позивач просить суд стягнути із відповідача понесені судові витрати у розмірі 82 800,00 грн, які складаються із витрат понесених позивачем на оплату вартості будівельно-технічної експертизи у розмірі 34 000,00 грн та на витрати, понесені позивачем на отримання правової допомоги, що складає 48 800,00 грн. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 31 січня 2023 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої було доручено експертам ТОВ "Експертно-Дослідна Служба України"; оплату за проведення експертизи покладено на ОСББ "Дубровиця". На виконання вказаної ухвали суду ТОВ "Експертно-Дослідна Служба України" було проведено експертизу та надано суду висновок експерта № 1022/09/2023. Позивачем до заяви про стягнення судових витрат долучено копію листа експертної установи від 13 квітня 2023 року № 01/13/04 про надсилання стороні рахунку на оплату експертизи; копію рахунку-фактури № 53/04 від 13 квітня 2024 року, відповідно до якого вартість проведення будівельно-технічної експертизи згідно ухвали від 31 січня 2023 року, становить 34000,00 грн; копію платіжної інструкції № 1, відповідно до якої ОСББ "Дубровиця" перерахувало на рахунок ЕДСУ (ЄДРПОУ 39896386) кошти у розмірі 34 000,00 грн, призначення платежу " за проведення будівельно-технічної експертизи згідно ухвали від 31 січня 2023 року за рахунком № 53/04 від 13 квітня 2023 року без ПДВ. Таким чином позивач надав суду докази понесених ним витрат, пов`язаних в розглядом справи, а враховуючи, що позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, зазначені витрати підлягають відшкодування з боку відповідача. Щодо стягнення коштів, понесених позивачем на правову допомогу, суд зазначає наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До позовної заяви представником позивача було долучено копію договору про надання професійної правничої допомоги від 30 листопада 2021 року № 30/11, копію додаткової угоди № 1 від 30 листопада 2021 року до вказаного договору, копію додаткової угоди № 1/2 від 01 грудня 2023 ркоу до вказаного договору, копії актів прийому-передачі виконаних робіт та копії платіжних інструкцій, а також розрахунок судових витрат. Умовами згаданого договору про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатом Халупним А.В. та ОСББ "Дубровиця" було визначено предмет договору, обсяг прав та обов`язків виконавця та замовника, а також порядок оплати послуг. Зокрема, згідно розділу 6 договору про надання правничої допомоги, за надання послуг, передбачених договором, замовник сплачує виконавцю винагороду. Розмір винагороди визначається сторонами у додатках (додаткових угодах) до даного договору, а також у переліках необхідних дій чи переліків справ у роботі, листуванні сторін. Замовник оплачує послуги виконавця на підставі виставлених рахунків за даним договором шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця в строк, що зазначається у виставленому рахунку. Оплата здійснюється банківським переказом коштів. Відповідно до положень додаткової угоди № 1 від 30 листопада 2021 до договору про надання правничої допомоги, сторони дійшли згоди відповідно до пункту 6.2 договору визначити розрахунок винагороди за договором у рамках даної додаткової угоди: підготовка і подання адвокатського запиту до власника квартири [ADDRESS] щодо надання копій документів, які надають право проводити будівельні роботи по зміні фасаду будинку, демонтажу несучих конструкцій, будівельні роботи на прибудинковій території за адресою: [ADDRESS] - 500 грн.; проведення досудової роботи - 1000 грн; підготовка і подання позовної заяви - 3800 грн; представництво замовника у судовому засіданні по справі - 2000 грн; ознайомлення з матеріалами справи - 1200 грн; підготовка і подання одного процесуального документу по справі - 2000 грн. Окрім того, відповідно до положень додаткової угоди №1/2 від01 грудня 2023 року до договору про надання правничої допомоги, сторони дійшли згоди відповідно до пункту 6.2 договору визначити розрахунок винагороди за цим договором у рамках даної угоди: підготовка і подання скарги до ДІАМ щодо дозвільної документації, яку надав відповідач у справі - 3000 грн; ознайомлення з матеріалами справи 1 раз - 2000 грн; підготовка і подання клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - 2500 грн. Відповідно до копій актів прийому-передачі наданих послуг №1 від 03 грудня 2021 року, №2 від 31 жовтня 2022 року, № 3 від 30 листопада 2022 року, №4 від 21 грудня 2022 року, №5 від 31 січня 2023 року, № 6 від 30 червня 2023 року, № 7 від 19 липня 2023 року, № 8 від 25 жовтня 2023 року, № 9 від 27 листопада 2023 року, № 10 від 27 грудня 2023 року,№ 11 від 23 січня 2024 року, № 12 від 26 лютого 2024 року, № 13 від 15 березня 2024 року, № 14 від 23 квітня 2024 року, № 15 від 14 травня 2024 року, № 16 від 29 травня 2024 року, № 17 від 06 червня 2024 року, № 18 від 02 серпня 2024 року, № 19 від 05 серпня 2024 року, адвокат надав замовнику послуг за договором про надання правничої допомоги на суму 48800 грн. Відповідно до копій платіжних інструкцій, ОСББ "Дубровиця" було сплачено на рахунок адвоката Халупного А.В. кошти за зазначеними вище актами прийому-передачі. 23 лютого 2024 року між адвокатом Халупним А.В. та адвокатом Дуднік М.А. був укладений договір № 23/02 про залучення адвоката до виконання договору про надання правничої допомоги від 30 листопада 2021 року № 30/11, укладеного між адвокатом Халупним А.В. та ОСББ "Дубровиця", відповідно до пункту 1.1 якого замовник залучає виконавця до виконання договору про надання правничої допомоги від 30 листопада 2021 року № 30/11, укладеного між адвокатом Халупним А.В. та ОСББ "Дубровиця", шляхом надання юридичних послуг та правничої допомоги клієнту. Перелік послуг визначається сторонами в додаткових угодах до договору. Отже, адвокатом надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15). Відповідно до детального опису наданих юридичних послуг, позивачу адвокатами були надані, зокрема послуги щодо подання адвокатського запиту до власника квартири № 2 - 500 грн, підготовка та подання скарги до ДІАМ щодо дозвільної документації - 3000 грн. Проте, суд не враховує ці послуги при визначені суми, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача у цій справі, оскільки до справи не долучено доказів того, що такі послуги надавались адвокатом позивачу у цій справі. Судом не враховується зазначена у детальному описі наданих послуг послуга вартістю 1000 грн, як підготовка для замовника двох скарг щодо самовільного демонтажу стін, як проведення досудової роботи, оскільки докази надання такої послуги суду не надано, окрім того, вирішення питання проведення досудової роботи не є надання правової допомоги у розгляді конкретної судової справи. Також суд зазначає, що така послуга як підготовка та складання заяви про гарантування оплати будівельно-технічної експертизи у розмірі 2000 грн є штучно створеною, з метою збільшення вартості наданих послуг, оскільки клопотання про призначення експертизи подавалось у справі у письмовому вигляді саме представником позивача (вартість також становить 2000 грн), де відповідно й мало бути зазначено про гарантування оплати (з урахуванням того, що така заява не є обов`язковою з огляду на приписи ЦПК України), та відповідно не потребувало додаткового часу, для складання окремої заяви. Судом не враховується така послуга як підготовка та подання двох клопотань про долучення доказів у справі загальною вартістю 4000 грн, оскільки такі клопотання із доказами подавались представником позивача на виконання вимог клопотання експерта для проведення будівельно-технічної експертизи, призначеної судом за клопотання представника позивача. Крім того, судом не враховується визначена представником позивача сума у розмірі 2500 грн за підготовку та подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, з огляду на те, що така заява є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги. Таким чином, з огляду на викладене вище, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на підставу та предмет позову, зміст позовної заяви, докази, долучені до неї, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, з огляду на те, що переважна більшість судових засідань у справі були нетривалими по часу, зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, враховуючи те, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, оцінюючи витрати, що мають бути компенсовані за рахунок відповідача, з урахуванням того чи були вони необхідними, суд вважає, що заявлені витрати представником позивача не відповідають критерію розумності, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер. З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення правничої допомоги у розмірі 15000 грн. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial