Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання його зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини по [ADDRESS] , посилаюсь на неможливість прийняття спадщини після смерті матері. В обґрунтування вимог зазначено що [INFO] померла його мати [PERSON] , якій за життя належала квартира [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] у житловому приміщенні де зареєстрований [PERSON] з травня 2018 року по день смерті спадкодавця [PERSON] . Разом вели спільний сімейний бюджет та спільне сімейне господарство. 18 січня 2024 року державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну на подачу заяви про прийняття спадщини. Тому з метою захисту спадкових прав, просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року прийнято до розгляду в порядку окремого провадження вказану цивільну справу. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. До суду надійшла заява від заявника [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Від представника заінтересованої особи виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Таборовець Н.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду, письмових заперечень до суду не надійшло. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5 - копія свідоцтва). [INFO] народився [PERSON] (мова оригіналу). Батьком у свідоцтві про народження зазначений - [PERSON] (мова оригіналу). Матір`ю - [PERSON] (мова оригіналу), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. - 6). Відповідно до Державного реєстру правочинів №10828599 від 20.12.2011, [PERSON] є набувач квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7 - копія акту). Відповідно до витягу про Державну реєстрацію прав № 32971876 від 25.01.2012, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу /ВРП №208627/ 20.12.2011 посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстровано у реєстрі №7081 (зворот. а.с. - 7). Державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини (зворот а.с. - 6). Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі - Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно наданого до суду акту складеного 05 лютого 2024 року, мешканці квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] посвідчили факт проживання [PERSON] з травня 2018 року за адресою [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] : вів спільне господарство, доглядав за нею, організував поховання за власний рахунок (а.с. 10). Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Таким чином, враховуючи надані до суду докази та положення частин 4,5 статті 82 ЦПК України, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved