Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

25.03.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 3976084 від 10.04.2021 року у розмірі 34\~634,75 грн. Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 23.04.2024 відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву. 13.05.2024 року представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Мостовенко О.І., через електронний суд надіслали пояснення по справі. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги обґрунтовують тими обставинами, що 24.01.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 3976084 від 10.04.2024 року, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»,\~ відповідно\~до договору\~відступлення права\~вимоги №\~10-03/2023/01\~від 10.03.2023\~року,\~в тому\~числі за\~договір про\~надання споживчого\~кредиту №\~3976084\~від 10.04.2021\~року. У зв`язку зі взятими на себе зобов`язаннями за кредитним договором належним чином їх не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 34\~634,75 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь. Представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, через електронний суд подала заяву про розгляд справи у відсутності представника,позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає частково згідно відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 3976084. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов?язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити процент за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені Договором. Відповідно до положень договору: сума кредиту (загальний розмір) складає: 10 500,00 гривень. строк кредиту становить 30 днів. стандартна процентна ставка становить 1,9 в день та застосовується у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація. Відповідно до умов Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Кредитодавцю з метою отримання кредиту. Укладення договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході останнього в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитодавцем правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Кредитодавцю в ІТС /зазначений в цьому Договорі. ТОВ «АВЕНТУС» (первісний кредитор) свої зобов?язання за Договір про надання споживчого кредиту № 3976084 від 10.04.2021 року виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 10 500,00 гривень відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов?язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 08.03.2024 року загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 34\~634,75 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 500,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 23940,00 грн.; нараховані 3% річних - 26,75 грн.; інфляційні втрати - 168,00 грн. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору позики між відповідачем та відповідною фінансовою установою, неповного виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним договором на підставі договору про відступлення прав вимоги. В матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем будь-яким чином одноразового ідентифікатора, а також відсутні докази реєстрації відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В той же час суд вважає, що позивачем неправильно здійснено нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором позики з огляду на наступне. Згідно п. 1.4 Кредитного договору від 10.04.2021 передбачено, що строк кредитування складає 30 днів. Згідно п. 1.5 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. Пунктом 1.7 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: п.1.7.1. за стандартною ставкою 693,50% річних; п.1.7.2. за зниженою ставкою 520,13% річних; Пунктом 1.8 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору скаладає: п.1.8.1. за стандартною ставкою 16\~485,00 грн.; п.1.8.2. за зниженою ставкою 14\~988,75 грн. Пунктом 4.2.1 кредитного договору передбачено, що споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн. може ініціювати\~продовження строку користування кредитом, відповідно до пп. 4.2.2 Договору. Згідно п. 4.2.2 Договору, Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 години з моменту вчинення вказаної дії споживачем. Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом,споживач зобов`язаний повідомити про це товариство у спосіб визначений договором. Пунктом 4.2.3 кредитного договору встановлено, що кредитодавець має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в Договорі. Згідно п. 4.3.1 Договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один календарний день, що слідує за закінченням такого строку, але не більше ніж 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до п.п. 4.2.2 - 4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Тому сума відсотків за користування грошовими коштами за договором про надання споживчого кредиту від 10.04.2021 року № 3976084, які могли б підлягати стягненню на користь позивача в межах строку кредитування становить 4488,75 грн., із розрахунком: 10\~500,00 грн.*1,425% в день+149,625*30 днів. 09.05.2021 року відповідачем було здійснено платіж по погашенню відсотків за кредитом № 3976084 у розмірі 4488,75 грн., а 08.06.2021 року було переказано кошти у сумі 9585,00 грн.в рахунок погашення тіла споживчого кредиту. Відповідно до позиції позивача, пролонгація дії кредитного договору відбувалась автоматично спочатку на 30 днів, в подальшому знову на 30 днів, а потім на підставі п. 4.3.1 Договору на 90 календарних днів поспіль. Пунктом 4.2.3 Договору чітко передбачено порядок продовження строку користування кредитом (на 30 днів), зокрема, необхідності акцептування пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку користування кредитом. При цьому, жодних повідомлень про погодження нового строку кредиту відповідачу не надходило. Позивач даний факт не спростував. Отже позивач не акцептував продовження строку кредитування на 30 днів. На підставі вищевикладеного, у вказаному випадку не відбулося пролонгації на 30 днів двічі. Так, відповідачка не була ознайомлена з умовами кредитування у випадку пролонгації. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначила: «, що проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга\~статті 1050 ЦК України). Саме за це благоможливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часупозичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України»(п.п 81-85, 91). Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування», зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки\~за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Крім того, 24 грудня 2023 року набрав чинності\~ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким ч. 7\~ст. 12 ЗУ «Споживче кредитування»\~доповнено пунктом 2 наступного змісту: У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом.\~Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом\~укладення додаткового договору за домовленістю сторін. Згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень дія пункту 5\~розділу І цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Так, відповідно до п. 10.2 Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Оскільки станом на дату набрання чинності\~ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків\~фінансових послуг»\~(24.12.2023) зобов`язання за Договором № 4160801 про\~надання споживчого кредиту не виконане, а отже положення п. 2 ч. 7\~ст. 12 ЗУ «Споживче кредитування»\~застосовується до спірних правовідносин. Окрім того, відповідно до\~ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру (п. 9 ч. 3\~ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів»). З\~урахуванням викладеного, встановивши, що позичальником включені до умов кредитного договору несправедливі умови, які полягають у тому, що фінансова установа в незалежності від того, чи споживач здійснить погашення заборгованості за кредитним договором, може в односторонньому порядку, без повідомлення споживача продовжити дію такого договору для подальшого нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором, що вносить істотний дисбаланс до договірних правовідносин та ставить споживача в несправедливе становище по відношенню до кредитної установи. Припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми відсотків в розмірі 34\~634,75 грн., які нараховані позивачем на період часу після закінчення строку дії кредитування є необґрунтованими. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 611 ЦК України\~при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно дост.625\~ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). Таким чином, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Відповідно до ст. 629\~ЦПК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавала своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. Розподіл судових витрат. Згідно зі\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно доч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 02.01.2023 року між позивачем та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-01/2023. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів тощо. Відповідно до розділу 4 даного договору, сторони погодили порядок здійснення розрахунків. Згідно з додатком про надання юридичної допомоги від 02.01.2023 сторони погодили надання послуг за позовом Позивач зазначає, що поніс 9000,00 грн. витрат на правову допомогу, у зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial