Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Позивач 28.06.2024 звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання послуг з тимчасового розміщення майна на території м. Ніжина, що встановлене без правовстановлюючих документів, за період з 01.12.2021 по 31.08.2022 в сумі 3132 грн. Позов аргументує тим, що 25.11.2021 між КП «Оренда комунального майна» та [PERSON] укладено договір № ГАЙ4 про надання послуг з тимчасового розміщення майна на території м. Ніжина, що встановлене без правовстановлюючих документів тимчасової споруди (гаражу) загальною площею 18,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Умовами договору сторони погодили розмір та порядок щомісячної оплати послуги з тимчасового розміщення майна без правовстановлюючих документів, проте відповідачка належним чином не виконує обов`язки по оплаті послуг, які надаються, внаслідок чого з 01.12.2021 по 31.08.2022 за нею обліковується заборгованість у сумі 3132 грн. Ухвалою судді 15.07.2024 провадження в справі відкрито, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подала. Про час і місце розгляду справи сповіщалася засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачка згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлена, відзив не подала, причини неявки в судове засідання не повідомила, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 25.11.2021 між КП «Оренда комунального майна» Ніжинської міської ради (виконавець) та [PERSON] (замовником) було укладено договір №ГАЙ4 про надання послуг з тимчасового розміщення майна на території м. Ніжина, що встановлено без правовстановлюючих документів (а.с. 12 зворот - 14). Відповідно до п. 1.1 договору предметом цього договору є надання КП «Оренда комунального майна» послуги з тимчасового розміщення та безперешкодного доступу до належного [PERSON] рухомого майна/тимчасової споруди (гараж) загальною площею 18,0 кв.м., яке знаходиться на землях комунальної власності на території [ADDRESS] , що встановлено без правовстановлюючих документів (дозволів), відповідно до ситуативної схеми місцезнаходження майна погодженої сторонами, та користування ним, та проведення замовником оплати послуги виконавця у встановленому цим договором порядку та розмірах. Згідно підпункту 3.1.6 замовник зобов`язаний вчасно та у повній мірі здійснювати щомісячні платежі. Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що розмір плати за послугу з розміщення тимчасових споруд визначається відповідно до рішення Ніжинської міської ради від 19.08.2021 № 76-12/2021 «Про затвердження Положення тимчасового розміщення тимчасових споруд та іншого рухомого майна на території міста Ніжина, що встановлено фізичними особами без правовстановлюючих документів». На дату укладення договору розмір плати становить 324 грн. в місяць. Протягом дії договору у разі зміни розміру заробітної плати, розмір плати за розміщення тимчасових споруд перераховується з урахуванням нової мінімальної заробітної плати без укладання додаткової угоди. Згідно п. 5.3 оплата здійснюється щомісячно на поточний рахунок виконавця не пізніше останнього числа поточного місяця. Відповідно до пунктів 7.2, 7.3 строк дії договору до 31.08.2022, проте у разі, якщо кожна із сторін у строк, не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення договору, письмово не повідомить про його розірвання, він вважається пролонгований на тих же умовах на такий же строк. Згідно зі ст.\~11\~ЦК\~України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 204\~ЦК\~України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 статті 626\~Цивільного\~кодексу\~України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.\~628\~Цивільного\~кодексу\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 627\~ЦК\~України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ст.ст.\~525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.\~530\~ЦК\~України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом установлено, що відповідачка не виконує договірні зобов`язання з 01.12.2021 по 31.08.2022, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 3132 грн. Розрахунок заборгованості проведено позивачем виходячи з розмірів платежів, узгоджених сторонами у договорі та визначених Положенням про порядок тимчасового розміщення тимчасових споруд та іншого рухомого майна на території міста Ніжина, що встановлено фізичними особами без правовстановлюючих документів, затвердженого рішенням Ніжинської міської ради від 19.08.2021 № 76-12/2021. Судом ураховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Розмір заборгованості за надані послуги відповідачкою у відповідності до вимог\~ст.77 ЦПК України\~не спростований, а тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача. З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором про надання послуг з тимчасового розміщення майна у сумі 3132 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved