Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 27 червня 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позову посилається на те, що у червні 2008 року уклала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем на жаль не склалось, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечить уявлення позивачки про сім`ю. Також втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. Спільне господарство ними не ведеться, шлюб набув формальних ознак. Сім`я фактично розпалася, поновлювати стосунки позивач наміру не має. Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. 27 серпня 2024 року через підсистему "Електронний суд" представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому про сить суд залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на те, що позивач не вказує та не наводить жодного аргументу щодо дійсного положення справ, бажання [PERSON] , [INFO] , мешкати в Україні та залишитися проживати із батьком. Жодного повідомлення суду, що позивач мешкає на території Німеччини, не хоче повертатися в Україну, та відповідно, лише виключного із новим життям за кордоном, хоче розірвати шлюб та позбавити відповідача можливості спілкування із дітьми, адже відповідач не може виїжджати за кордон для спілкування із дітьми. Позовна заява підписана представником позивача, адвокатом Крушинською А.А., в той час коли позивачка фактично знаходиться за кордоном, а представник позивача не може підписувати позовну заяву про розірвання шлюбу. У відповіді на на відзив, який був направлений на адресу суду через підсистему " Електронний суд" 30 серпня 2024 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, просить суд строк на примирення не давати, справу розглядати без її участі та участі її представника. Посилається на те, що відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Позовна заява може бути підписана та подана представником позивача, про що зазначено у постанові ВС від 09.07.2021 року у справі № 607/10879/20. Визначення місця проживання спільних дітей подружжя в іншому судовому провадження не може бути підставою для відмови в позові про розірвання шлюбу. Також доводи відповідача, що розірвання шлюбу призведе до обмеження його у спілкуванні з дітьми є необґрунтованими. Вважає, що позиція відповідача, викладена у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованою та не стосується предмету спору. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 07 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 127 (а.с.17-20). Від подружнього життя мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.21,22). Сторони припинили подружні відносини, сім`я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться. У відповідності до статті 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексуУкраїни\~- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За змістом положень ч.1\~ст. 24 СК України\~та\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Доводи відповідача щодо необхідності збереження сім`ї через відсутність в подальшому у нього можливості спілкування з дітьми суд відхиляє, оскільки розірвання шлюбу стосується лише взаємин сторін і не впливає на можливість виконання батьками дитини своїх батьківських обов`язків. Вирішуючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому повинен бути розірваний. У відповідності до\~ст. 113 СК України, особа, яка\~\~змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити\~\~своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу не змінювала своє прізвище, суд не вирішує це питання. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1\~ст. 141 ЦПК України). На підставі наведеного,

Outcome: approved