Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Скороходівської об`єднаної територіальної громади та [PERSON] , третя особа: державний нотаріус П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Литвиненко Ю.Ю., в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку та земельної ділянки, яка знаходиться на території Іскрівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, яку [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] . Вказану земельну ділянку [PERSON] прийняв у спадщину та оформив свої спадкові права, а спірний будинок не прийняв, оскільки [PERSON] за життя не приватизувала його та не зареєструвала право власності. [INFO] [PERSON] помер, та після його смерті спадщину прийняли його сини [PERSON] та [PERSON] . Пізніше позивачу стало відомо про наявність будинку [ADDRESS] , який належав ще його бабусі [PERSON] . Позивач має намір оформити право власності на зазначений будинок після смерті батька, який прийняв спадщину після своєї матері [PERSON] , але не оформив право власності на вказаний будинок. З відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернувся до державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Литвиненко Ю.Ю., але 27.02.2024 року отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На даний час між позивачем та його братом [PERSON] наявний спір у визначенні права власності на житловий будинок, який є спадщиною, що залишилася після смерті їх батька [PERSON] , який прийняв спадщину після матері [PERSON] , але не оформив свої спадкові права, а тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на вищевказаний житловий будинок. Ухвалою суду від 22 липня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява представника позивача в якій він просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позов підтримують повністю та просять його задовольнити. Представник відповідача Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області в підготовче судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи без участі представника Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області на підставі наявних у суду матеріалів, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову, в якій повідомив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора надала заяву, в якій справу просила розглянути у відсутності її представника. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін та їх представників на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду (а.с.26-28). [INFO] померла [PERSON] (бабуся позивача), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2003 року, після якої успадкував та не оформив свої спадкові права її син [PERSON] (батько позивача). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.04.2004 року, виданого державним нотаріусом Чутівської державної нотаріальної контори Коваль І.В., спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , є [PERSON] . Спадкове майно складається із права власності на земельну ділянку площею 3,30 га, розташованої на території Іскрівської сільської ради Чутівського району, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.32). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2006 року (а.с.20). 14.02.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадкового майна, згідно якого вони є спадкоємцями в рівних частках кожний майна померлого [PERSON] , згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Одинадцятою харківською державною нотаріальною конторою 14.02.2007 року (а.с.30). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2007 року, виданого державним нотаріусом Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори Сукачовим М.О., спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , є в рівних частках кожний: його діти, [PERSON] та [PERSON] . Спадкове майно складається з 1/3 частки автомобіля марки та моделі АЗЛК 2140 (а.с.31). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Литвиненко Ю.Ю., від 27.02.2024 року №488/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності та відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] , та неможливість встановити належність вказаного майна спадкодавцеві (а.с.29). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, у даному випадку, відсутність юридичного оформлення спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцем, не є перепоною для спадкоємця у подальшому їх оформленні. Більш того, спадкоємець має право на захист його потенційної приватної власності, шляхом подання відповідного позову до суду. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved