Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . Зазначив, що 17.06.1991 року йому УВС Чернівецької області було видано Одер №132 на зайняття житлової площі в гуртожитку за адресою [ADDRESS] , де він проживав та був прописаний з 28.08.1991 року. У подальшому з метою впорядкування поштових адрес на території міста, житловому будинку [ADDRESS] . Також разом ним, за вказаною адресою зареєстроване місце проживання відповідачів: його колишньої дружини - [PERSON] , шлюб з якою розірвано 08.08.1995 року та його доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] Вказував, що квартира [ADDRESS] є не приватизованою, громадянам шляхом безоплатної приватизації житлового фонду у власність не передавалась, а будинок [ADDRESS] обліковується на балансі Управління комунальної власності міської ради. Місце проживання відповідачів, хоч і зареєстроване за адресою [ADDRESS] , проте за вказаною адресою вони не проживають з червня 2002 року. Зазначив, що відповідачі участі в утриманні квартири та оплаті за комунальних послуг не беруть. Його заробітна плата мінімальна, він постійно потребує отримання субсидії, що ускладнюється наявністю зареєстрованих осіб. Оскільки реєстрація відповідачів у квартирі створює йому перешкоди в користуванні квартирою та порушує його права та він вимушений нести додатковий тягар утримання квартири, щодо сплати надмірних комунальних послуг та вивезення сміття, будь-яких домовленостей між ним чи третьою особою та відповідачами щодо користування квартирою не було, з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив суд визнати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з`явився хоча належним чином повідомлялися судом про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили та жодних клопотань не направили. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Вирішення спору залишили на розсуд суду. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності та перебуває на балансі управління комунальної власності Чернівецької міської ради (а.с.17). Відповідно до Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні №807678 від 09.04.2024 року окрім позивача у зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відповідно до копії ордеру №132 від 17.06.1991 року основним квартиронаймачем є [PERSON] (а.с.11). Згідно Акту від 09.05.2024 року в квартирі [ADDRESS] відповідачі зареєстровані, але не проживають з 2002 року (а.с.16). Суд, відповідно до ст.89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі, ст. 71, 107 ЖК України,

Outcome: approved