Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

19 січня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 25.08.2017 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано\~ шлюб\~ (актовий\~ запис\~ №\~ 1052) між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] Домовленість про утримання і виховання дитини між сторонами досягнута. Суперечки про майно немає. Відповідачка працездатна. З жовтня 2023 року сторони не підтримують подружні відносини, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Кожний живе своїм життям, спільних інтересів не мають. Така атмосфера в родині привела до відчуження, втрати почуття любові. Таким чином, [PERSON] прохав суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 25.08.2017 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 1052. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 січня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.14-15). 15 березня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну\~ заяву,\~ в якому\~ зазначено,\~ що\~ дійсно\~ між\~ нею та позивачем [PERSON] існують труднощі в стосунках, оскільки з вересня 2018 року донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ сильно хворіє, в зв`язку з чим [PERSON] з дитиною часто знаходиться в лікарні на лікуванні, через що позивач почуває себе одиноко та з часом віддалився. [PERSON] вважає, що їхні стосунки не наскільки зіпсовані, аби позбавляти хвору дитину повноцінної родини. Твердження позивача про те, що досягнута домовленість про утримання і виховання\~ дитини, не відповідають дійсності. [PERSON] , [INFO] , у віці 1 місяця (вересень 2018) перенесла гнійний менінгоенцефаліт (цитоз 9728кл), сепсис, внаслідок чого розвинулася прогресуюча оклюзійна внутрішня гідроенцефалія, правосторонній геміпарез. Також перенесла двобічну вогнищеву пневмонію, гостре токсичне ураження нирок, синдром поліорганної недостатності. 31.07.2020 року проведене оперативне втручання в головний мозок, ендоскопічна вентрикулоцистерностомія в передніх відділах ІІІ шлуночка. Оклюзійна гідроцефалія, зумовлена стенозом водопроводу мозку. В 1 рік 10 місяців перенесла рецидив судом у вигляді фокальних нападів, адверсія очей та голови вправо та клонічні судоми правих кінцівок з/без усвідомлення, може бути напад у ліву сторону, вночі часті міоклонії, напади дереалізації. Напади часті, можуть тривати довго до статусного перебігу фармакорезистентна епілепсія. Судоми не припинялися і дитина постійно потрапляла до лікарні, були непоодинокі випадки, які призводили до реанімаційного відділення. 10.12.2021 року проведене оперативне втручання по вродженому птозу верхньої повіки лівого ока. 03.05.2022 року по теперішній час кожен місяць госпіталізується в ДНХВ на неврологічне ліжко для проведення пульс-терапії солумедролом. З 7 місяців по теперішній час постійно проходить курси реабілітації, які дають результати. Дитина на постійній основі займається з педагогами та має значний успіх завдяки реабілітаціям, з кожним курсом реабілітації помітні зміни в розвитку та здобуті нові навички. Дитина перебуває на обліку в невролога, епілептолога, нейрохірурга, офтальмолога та сімейного лікаря. Наразі домовленості між [PERSON] та [PERSON] не досягнуто домовленості про місце проживання дитини, так само як і про її утримання, оскільки на лікування та реабілітацію витрачаються значні грошові кошти. Крім того, твердження [PERSON] про те, що [PERSON] працездатна, не є цілком об`єктивним. Згідно наказів ПАТ «ПриватБанк» про надання відпустки [PERSON] від 21.08.2023 та 21.02.2024, за медичними показаннями (хворобою дитини)\~ [PERSON] не має можливості вийти на роботу та отримувати відповідний прибуток, аби забезпечити себе та дитину. Через чисельні хвороби [PERSON] , [INFO] , вона потребує щоденної реабілітації зі спеціалістами та щомісячної госпіталізації для лікування та підтримання здоров`я, чим займається саме [PERSON] та через що не має можливості повернутися до роботи. Таким чином, [PERSON] прохала відмовити в задоволенні позовних вимог. 12 квітня 2024 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що його позиція про розірвання шлюбу є остаточною, чіткою та незмінною. Посилання відповідача [PERSON] на те, що рішення про розірвання шлюбу є передчасним, це її думка. [PERSON] не проживає з відповідачкою, живе окремо в своїх батьків. Відповідачка з дитиною проживає в квартирі, де він зареєстрований. Це квартира його батьків. Дитина знаходиться на його утриманні, він сплачує необхідні медичні та інші послуги, купує для дитини продукти харчування. Від утримання та участі у вихованні дитини він не відмовляється. При цьому, предметом його позову є розірвання шлюбу, тому посилання відповідача на відсутність домовленості про утримання дитини та її місце проживання не є предметом позову, а тому не повинні розглядатися судом. Таким чином, [PERSON] прохав задовольнити позовні вимоги, а викладені у відзиві доводи відповідача відхилити. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 травня 2024 року сторонам надано строк для примирення тривалістю три місяці та зупинено провадження (а.с.84-87). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 серпня 2024 року поновлено провадження по закінченню строку для примирення (а.с.99-100). Позивач [PERSON] подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] адвокат Червона Т.М. подала заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Строк на примирення бажаного результату не надав, взаєморозуміння сторони не досягли. Наразі між сторонами залишається не врегульованим питання проживання, виховання та забезпечення їхньої спільної дитини [PERSON] , [INFO] . На поточний час дитина проживає з відповідачкою. На сьогодні здійснюється розгляд заяви відповідачки в органах опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради про встановлення порядку побачення з дитиною. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 25 серпня 2017 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб за актовим записом № 1052 (а.с.4). Від шлюбу мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8-10). На даний час між сторонами існує спір щодо проживання, виховання та забезпечення дитини [PERSON] , [INFO] . На розгляді в Новоолександрівській сільській раді Дніпропетровської області перебуває заява [PERSON] про встановлення порядку побачення з дитиною (а.с.111-112). Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки та не примирилися. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 1211,20 гривень.

Outcome: approved