Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 103780051 від 26.09.2021 року у розмірі 34 200,00 грн. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.06.2024 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Мостовенко О.І. в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 103780051 від 26.09.2021 року. ТОВ «МІЛОАН» 17.01.2022 року уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» Договір факторингу 17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі і за Договором про споживчий кредит № 103780051 від 26.09.2021 року щодо боржника [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.03.2023 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення вищевказаного договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступає, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Таким чином, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача станом на 10.05.2024 року становить 34 200,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 28 250,00 грн., заборгованість за комісією в розмірі 950,00 грн. З огляду на викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про споживчий кредит № 103780051 від 26.09.2021 року у розмірі 34 200,00 грн., судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. та понесені витрат на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн. В судове засідання представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Мостовенко О.І. не з`явився, направив суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи сум повідомлений належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з винесенням заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 26.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 103780051 від 26.09.2021 року Згідно п.1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000,00 грн. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 3 750,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 17.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договоромпро споживчий кредит № 103780051 від 26.09.2021 року. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до Договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договоромпро споживчий кредит № 103780051 від 26.09.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та боржником, [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Із наданих представником позивача та досліджених судом документів встановлено, що відповідач користувався наданими кредитодавцем кредитними коштами, порушив умови вказаного договору і має прострочену заборгованість. Так, згідно з розрахунком заборгованості за вищевказаним Договором, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, заборгованість відповідача становить 34 200,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 28 250,00 грн., заборгованість за комісією в розмірі 950,00 грн. Відповідно до Договору факторингу № 17-01/2022-54 від 17.01.2022 року, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушено умови укладеного Договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків, комісії за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем, який складає 34 200,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 28 250,00 грн., заборгованість за комісією в розмірі 950,00 грн. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем розрахунки заборгованості не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за Договором про споживчий кредит № 103780051 від 26.09.2021 року не надано. Оскільки обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9 000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяв На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. З Договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 року вбачається, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» доручило, а Адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу товариству в обсязі та на умовах, передбачених вказаним Договором. Вартість послуг узгоджується сторонами у формі Заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до вказаного Договору. Так, згідно Заявки на надання юридичної допомоги № 513 від 26.04.2024 року, Витягу з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року вартість послуги з надання усної консультації та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду складає 9 000,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 0433350000 від 10.05.2024 року, позивачем сплачено на рахунок АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» 45 000,00 грн. за надання правової допомоги згідно Договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 року. У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа N 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З врахуванням наведеного, з огляду на предмет позову та категорію складності справи, суд вважає що обґрунтованим є стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4 000,00 грн., що відповідає вищевказаним критеріям розумності й співмірності, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково.

Outcome: partial