Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що в період з 01.08.2019 року по 31.05.2021 року Комунальним некомерційним підприємством «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» на підготовку молодого спеціаліста лікаря-нарколога [PERSON] за умови відпрацювання відповідачем 3 років в підприємстві після отримання відповідної спеціалізації, були витрачені кошти у загальному розмірі 136932 грн. 84 коп. Однак, відповідач [PERSON] порушуючи умови договору, після отримання сертифіката лікаря-нарколога, за власним бажанням 02.06.2021 року фактично відпрацювавши один день припинила трудові відносини з підприємством та відмовилася відшкодувати витрати, відповідно до умов договору, у загальному розмірі 136932 грн. 84 коп., витрачені підприємством на її підготовку на очній їй формі навчання. У зв`язку з виниклими обставинами Комунальне некомерційне підприємство «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» вимушено звернутися до суду з позовом про захист своїх прав та стягнення витрат підприємства на підготовку молодого спеціаліста. Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 13.12.2021 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд за участю сторін. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 № 8/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2023 року справу було вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд за участю сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила. У встановлений судом строк відзив на позов чи зустрічний позов не подала. Згідно з ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При таких обставинах, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] закінчила у 2019 році Харківський національний медичний університет за спеціальністю «лікувальна справа», що підтверджується копією Диплома спеціаліста серії С19 №017517. Наказом Департаменту охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації № 66 від 17.07.2019 року відповідача [PERSON] з 01.08.2019 року була зарахована до інтернатури до відокремленого структурного підрозділу комунальної лікувально-профілактичної установи « Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» у м. Слов`янськ за фахом «психіатрія» з подальшим працевлаштуванням на посаді лікаря-нарколога, що підтверджується копією наказу від 17.07.2019 року. Відповідно до копії Наказу №265-п від 29.07.2019 року - відповідач [PERSON] з 01.08.2019 року була прийнята на посаду лікаря-інтерна стаціонарного відділення по відокремленому структурному підрозділу Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» у м. Слов`янськ». Відповідно копії Примірного трудового договору з молодим спеціалістом - 30.07.2019 року між Комунальною лікувально-профілактичною установою «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» та відповідачем [PERSON] був укладений срочний трудовий договір (контракт) в якому встановлені за угодою сторін: строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового. Пунктом 1.1. Договору був встановлений обов`язок роботодавця прийняти лікаря-інтерна на роботу на посаду лікаря-нарколога після закінчення інтернатури за фахом «Психіатрія» та спеціалізації за фахом « Наркологія» . Пунктом 2.1. був встановлений обов`язок лікаря-інтерна відпрацювати 3 роки в медичному закладі після закінчення інтернатури та отримання спеціалізації за фахом «Наркологія». Сторони домовилися, що у разі дострокового розірвання трудового договору за власним бажанням працівника протягом 3 років після закінчення інтернатури, або відмови щодо відпрацювання в медичному закладі цього строку, останній повинен відшкодувати кошти, витрачені закладом на його підготовку в інтернатурі зі зміною спеціалізації. Вказані умови містяться в п.7.3., п.7.4 та п. 8.2. Договору. Так, в період з 01.05.2019 року до 31.01.2021 року позивач забезпечив відповідачу [PERSON] проходження навчання на очній формі в інтернатурі за фахом «Психіатрія» та отримання сертифікату спеціаліста, що підтверджується копією Сертифікату №918-19 від 29.01.2026 року. За час навчання на очній формі в інтернатурі позивач виплатив [PERSON] грошові кошти в розмірі 106487 грн.20 коп., що підтверджується копією довідки КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» №315 від 16.08.2021 року. Згідно копії наказу №18-к від 29.01.2021 року - 01.02.2021 року у зв`язку з закінченням інтернатури [PERSON] наказом по Комунальному некомерційному підприємству « Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» була прийнята на посаду лікаря-психіатра. Відповідно до копії наказу Комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м Краматорськ» № 19 від 29.01.2021 року - відповідач на період з 01.02.2021 року по 31.05.2021 року була направлена до факультету інтернатури та післядипломної освіти Донецького національного медичного університету для зміни спеціальності та отримання сертифіката спеціаліста за фахом « Наркологія». 31.05.2021 року відповідач [PERSON] закінчила навчання на факультеті інтернатури та післядипломної освіти Донецького національного медичного університету для зміни спеціальності та отримала сертифікат спеціаліста за фахом « Наркологія», що підтверджується копією сертифікату №1240с-19. За період навчання з 01.02.2021 року по 31.05.2021 року для зміни спеціальності та отримання сертифіката спеціаліста за фахом « Наркологія» від КНІ « Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» відповідач [PERSON] отримала середній заробіток в розмірі 30445 грн. 64 коп., що підтверджується що підтверджується копією довідки КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» №316 від 16.08.2021 року. Згідно копії наказу №199-к від 31.05.2021 року відповідача було переведено з посади лікар-психіатр на посаду лікар-нарколог з 01.06.2021 року. В період 2020 року Комунальна лікувально-профілактична установа « Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» шляхом реорганізації перетворена в Комунальне некомерційне підприємство « Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ», без утворення відокремлених підрозділів, що підтверджується випискою з ЄДР юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації. 18.05.2021 року в період проходження перенавчання за спеціалізацією «Наркологія» від відповідача [PERSON] надійшла заява про звільнення за власним бажанням з 02.06.2021 року, що підтверджується копією власноруч написаною заявою відповідача. 02.06.2021 року відповідач [PERSON] була звільнена в порядку ст.38 КЗпП України за власним бажанням. 02.06.2021 року КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» надіслав відповідачу пропозицію, щодо добровільного відшкодування витрат медичного закладу на підготовку молодого спеціаліста, що підтверджується копією пропозиції №227 від 02.06.2021 року. Позивач вказує, що на теперішній час відповідач [PERSON] в добровільному порядку вказані витрати медичному закладу не відшкодувала, відповіді на пропозицію не надала. Відповідно до ч.1\~ст. 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з статтею 611 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання тягне за собою правові наслідки, в тому числі обов`язок відшкодування збитків. Крім того, стаття 121 Кодексу законів про працю України передбачає можливість стягнення витрат на навчання працівника, якщо він не виконав умов трудового договору щодо Відповідно до статті 60 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», медичні працівники мають право на підвищення кваліфікації та професійну підготовку. Водночас, ця норма зобов`язує медичних працівників дотримуватися умов договорів, укладених з роботодавцем, у тому числі умов щодо відпрацювання після проходження спеціалізації або навчання. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 695 від 22 серпня 2011 року "Про порядок направлення медичних і фармацевтичних працівників для проходження інтернатури", роботодавець має право вимагати від працівника відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням, у разі невиконання умов договору щодо відпрацювання встановленого строку. Положенням Постанови Кабінету Міністрів України № 887 від 30 червня 2021 року встановлено Порядок працевлаштування випускників закладів вищої та фахової передвищої освіти, підготовка яких здійснювалася за державним (регіональним) замовленням. Пункт 13 Постанови: Визначає обов`язок випускників, які навчалися за державним замовленням, відпрацювати не менше трьох років за призначенням на відповідних посадах. У випадку невиконання цього обов`язку, працівник зобов`язаний відшкодувати вартість навчання за рахунок роботодавця, який поніс витрати на навчання (у випадку, якщо це передбачено договором або законодавством). Пункт 16 Постанови: Передбачає, що випускник, який самовільно залишив місце роботи або звільнився до завершення строку обов`язкового відпрацювання (без поважних причин), повинен відшкодувати державі чи підприємству, що направило на навчання, витрати, понесені на його підготовку. Відшкодування здійснюється у повному обсязі на підставі розрахунків відповідних витрат. Пункт 14 Постанови: Встановлює перелік поважних причин, які дозволяють випускнику не виконувати зобов`язання щодо відпрацювання (наприклад, погіршення здоров`я, сімейні обставини тощо). Якщо ж таких причин немає, вимога про відшкодування витрат є законною. Оскільки відповідач порушила умови договору, не виконавши зобов`язання щодо відпрацювання на Підприємстві протягом трьох років, суд вважає вимоги позивача про відшкодування витрат обґрунтованими. Судом перевірено розрахунок суми що підлягає стягненню з відповідача. На думку суду він є обґрунтованим. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved