Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

10.07.2024 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 листопада 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №49. Від спільного проживання у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] . В подальшому через різні характери та погляди на життя 18.02.2015 шлюб між сторонами було розірвано рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області, справа №455/1680/14-ц. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з мамою. З 2014 року батько дитини не займається її вихованням та забезпеченням. 17.10.2015 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . При реєстрації шлюбу змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] . 24.01.2014 Старосамбірським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист по справі №455/2057/13-ц про стягнення з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 28.11.2013, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку/доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Проте, [PERSON] злісно ухиляється від свого обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини, що підтверджує розрахунок заборгованості по аліментах від 01.06.2024. [PERSON] , який є батьком [PERSON] , фактично не проживає сім`єю зі своєю дитиною, не спілкується з нею в обсязі, достатньому для її виховання, не забезпечує її матеріально. Відповідно, жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у її вихованні, не цікавиться життям дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою спільною із теперішнім чоловіком, без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, для її розвитку [PERSON] не прикладає жодних зусиль. Враховуючи, що відповідач жодного з покладених законом на батьків обов`язків щодо дітей не виконує, позивачка просила позов задовольнити. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2024 справу передано для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 12.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. Позивачка через канцелярію суду подала клопотання, в якому вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності позивача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: органу опіки та піклування Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №49. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , актовий запис про народження складено відділом реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області 26.05.2009 за №45 (а.с.9). 18.02.2015 шлюб між сторонами було розірвано рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області, справа №455/1680/14-ц (а.с.11). 17.10.2015 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23.01.2021, видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області. При реєстрації шлюбу змінила своє прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.18). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання гр. [PERSON] від 01.07.2024, складеного депутатом Болехівської міської ради Івано-Франківської області, останній проживає за адресою: [ADDRESS] . У даному помешканні разом з [PERSON] зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка дружини, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син. [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає зі своєю мамою та вітчимом, повністю перебуває на їх утриманні (а.с.12). Відповідно до довідки, що видана дирекцією Старосамбірського опорного закладу ЗСО І-ІІІ ступенів №1 імені героя України Богдана Сольчаника Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області №05-03/245 від 03.07.2024, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалася з 2016 по 2022 роки в Старосамбірському опорному закладі ЗСО І-ІІІ ступенів №1 імені героя України Богдана Сольчаника Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області. Мати [PERSON] , [INFO] , постійно приділяла належну увагу вихованню дитини та підтримувала зв`язок з класним керівником та вчителями. Батько, [PERSON] , [INFO] , контакту зі школою, де навчалася [PERSON] , не підтримував, з класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся (а.с.12 зв.бік). 24.01.2014 Старосамбірським районним судом Львівської області видано виконавчий лист по справі №455/2057/13-ц про стягнення з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 28.11.2013, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку/доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.13). З розрахунку заборгованості по аліментах від 01.06.2024 у виконавчому провадженні [NUMBER], виданого головним державним виконавцем Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що протягом усього часу [PERSON] не сплачує аліменти, станом на 01.06.2024 розмір заборгованості становить 144 610 гривень 47 копійок (а.с.14). 10 липня 2024 року [PERSON] посвідчив у приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області свою заяву, щодо того, що він, як батько [PERSON] , [INFO] , перебуваючи при здоровому розумі і ясній пам`яті, та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки цього документа, цією заявою повідомляє та стверджує, що відмовляється від батьківських прав та обов`язків щодо малолітньої дитини, дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ним, претензії будь-якого характеру відсутні. Також, [PERSON] просить суд розглядати справу про позбавлення його батьківських прав та обов`язків щодо дочки [PERSON] без його участі (а.с.17). Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із частиною 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено із змісту Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов`язків виховувати дитину, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як визначено статтею 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В той же час, у відповідності до частини 2 статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до частини 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно зі статтею 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні не було здобуто доказів на предмет того, щоб стан здоров`я та матеріальне становище відповідача позбавляло його можливості приймати участь у вихованні та навчанні доньки, сприяти її духовному та фізичному розвитку, цікавитися її життям та здоров`ям, приймати участь у її становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. На підставі вищевикладеного, аналіз наведених обставин у сукупності свідчить, що відповідач тривалий час не дбає про свою дитину, про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує її до самостійного життя, тобто без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини, оскільки таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам дитини, її належному догляду та вихованню. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 167 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання.

Outcome: approved