Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

28 травня 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось АТ «ПУМБ» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 17 лютого 2022 року укладено кредитний договір № 1002092895402, на підставі якого останньому видано кредит в сумі 70 000 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 31 березня 2024 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 76\~543,54 грн., з яких: 51\~980,50 грн. - заборгованість за кредитом, 6,25 грн. - заборгованість за процентами; 24\~556,79 грн. - заборгованість за комісією. Враховуючи викладене позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати по справі. (а.с.1-3) Після надходження з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи [PERSON] (а.с.36), ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2024 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників. (а.с.37) Позивач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його електронну адресу судових повісток. Позивач в позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника АТ «ПУМБ», проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. (а.с.3) Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не находив. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток та СМС повідомлень. (а.с.а.с.38, 39, 43) Також відповідач про судове засідання на 10 вересня 2024 року був повідомлений під розписку. Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. Конверт, направлений на адресу відповідача, повернувся до суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.40) З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України,\~розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 17 лютого 2022 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1002092895402, шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Договором передбачено надання відповідачу споживчого кредиту в сумі 70 000 грн. на споживчі цілі, строком на 24 місяці. Розмір процентної ставки 0, 010 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2, 22 %. (а.с.10 на зв.-11) Відповідно до графіку платежів, який міститься в заяві на приєднання, чиста сума кредиту/сума платежів за розрахунковий період складає 4\~470,97 грн. щомісяця та 4\~470,85 грн. останній платіж. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1 554 грн. Усього за 24 місяці сума кредиту складає 107\~303,16 грн., сума комісії 37 296 грн. Реальна річна процентна ставка 55,7218 %, загальні витрати за споживчим кредитом 37\~303,16 грн., загальна вартість кредиту 107\~303,16 грн. Також сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, який містить аналогічні умови із заявою приєднання. (а.с.12) Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником надавши кредит в обумовленому розмірі, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.56048621.51616.8810 від 17 лютого 2022 року. (а.с.23 на зв.) Відповідачем умови договору належним чином не виконані, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість по кредитному договору № 1002092895402 від 17 лютого 2022 року в розмірі 76\~543,54 грн., з яких: 51\~980,50 грн. - заборгованість за кредитом, 6,25 грн. - заборгованість за процентами; 24\~556,79 грн. - заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку відповідача. (а.с.а.с.24-25, 25 на зв.-27) За вих. № КНО-44.2.2/196 від 31 березня 2024 року банком було направлено відповідачу письмову вимогу (повідомлення) про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її сплати, попереджено про наслідки не виконання цієї вимоги. (а.с.а.с.21, 22-23) Надані суду копії заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту містять підписи відповідача та банку, містять особисті дані відповідача [PERSON] , та істотні умови договору, в тому числі і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. Таким чином у розумінні ст.207 ЦК України кредитний договір був укладений АТ «ПУМБ» з відповідачем. Крім того, положеннями ст.204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі №\~191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами кредитний договір раніше не оспорювався та не визнавався судом недійсним. Крім того, відповідно до наданої суду виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що останній періодично вносив грошові суми на погашення кредиту, що також підтверджується розрахунком заборгованості, тобто відповідач фактично виконував умови укладеного договору. Відповідно до ст.ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість вико-нання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору він ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Згідно п.5.1.7. Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що банк виконав взяті на себе зобов`язання, а саме видав відповідачу на підставі кредитного договору № 1002092895402 кредитні кошти в розмірі 70 000 грн. При цьому, слід зазначити, що підписана відповідачем заява та паспорт споживчого кредиту від 17 лютого 2022 року містить розмір процентної ставки, дату платежу, розрахунковий період. Отже заборгованість за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами за вказаним кредитним договором підлягають стягненню з відповідача. Стосовно нарахування комісії за договором № 1002092895402 від 17 лютого 2022 року слід зазначити наступне. Відповідно до абз.2 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Крім того, за змістом ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). У Постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про незаконність положення кредитного договору, яке встановлює обов`язок відповідача по сплаті комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,22 % та нарахування, у зв`язку з цим комісії за обслуговування кредиту за період з 17.02.2022 по 31.03.2024 в сумі 24\~556,79 грн. Враховуючи викладене вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією не підлягає задоволенню. З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором №\~1002092895402 від 17 лютого 2022 року, та те, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №\~1002092895402 від 17 лютого 2022 року в розмірі 51\~986 грн. 75 коп., з яких: 51\~980,50 грн. - заборгованість за кредитом, 6,25 грн. - заборгованість за процентами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 645 грн. 24 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial