Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просить суд: стягнути з [PERSON] суму заборгованості Кредитним договором № 1/3868689 від 03.02.2020 року в розмірі 163 585,93 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.02.2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено Комплексний договір № 1/3868689. Відповідно до зазначеного Кредитного договору, Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 200 279,97 грн., строком з 03.02.2020 р. до 02.02.2025 р. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з вищезазначеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. 02 липня 2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Фролової І.В. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце засідання повідомлена належним чином, відзив не надсилала. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2020 року Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» та фізична особа - резидент України [PERSON] уклали кредитний договір №1/3868689. Відповідно до зазначеного Кредитного договору , Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 200 279,97 грн., строком з 03.02.2020 р. до 02.02.2025 р., а Відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту. Відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник сплачує 16.90 % річних, та одноразово комісійну винагороду в розмірі 2.9 % від суми кредиту. Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надається на купівлю автотранспортного засобу для особистих потреб, Марка: Renault Logan --, реєстраційний номер: [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] , Рік випуску: 2019. Та оплату страхової премії за договором добровільного страхування. Однак, Відповідачем порушені умови Кредитного договору, а саме не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти за користування кредитом та комісія/прострочена комісія у строки/терміни передбачені Кредитним договором. Згідно умов Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання умов Договору та Правил, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Внаслідок невиконання умов Кредитного договору у Відповідача перед Позивачем, станом на 27.02.2023 року є наявною заборгованість в загальному розмірі 193 579,97 грн., що включає: 102 624,35 грн. - сума простроченої заборгованості; 35 937,28 грн. - сума строкової заборгованості; 54 888,25 грн. - сума прострочених відсотків; 130,09 грн. - сума нарахованих відсотків. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. У зв`язку з невиконання відповідачем вимог договору, у останнього утворилась заборгованість за договором № 1/3868689 від 03.02.2020 р. у розмірі 163 585,93 грн. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, та повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 483,00 грн.

Outcome: approved