Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

28.12.2023 року до суду звернувся представник Акціонерного товариства\~«Оператор газорозподільної\~системи «Дніпропетровськгаз»\~із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за розподіл природного газу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 01.12.2021 року по 30.09.2023 року позивачем надавались послуги з розподілу природного газу, а відповідач в свою чергу був споживачем цих послуг за адресою: [ADDRESS] . Позивач свої обов`язки за типовим договором про надання послуг з розподілу природного газу виконав повністю, натомість відповідач не сплатив за надані позивачем послуги у строки, обумовлені вказаним договором, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду із вказаним позовом має місце заборгованість у розмірі 6939,97 грн., що складає основний борг. У зв`язку із вказаними обставинами позивач був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду\~від 16.01.2024\~року відкрито\~провадження у\~справі та\~призначено справу до судового розгляду. У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що АТ «Дніпропетровськгаз» як оператор ГРМ на підставі ліцензії здійснював діяльність із розподілу природного газу на території Дніпропетровської області по 30.09.2023 р. включно. Згідно з розрахунком заборгованості по РЗП природного газу за період з 01.12.2021 року по 30.09.2023 року по о/р № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , наявна заборгованість по сплаті комунальних платежів за надані позивачем послуги щодо розподілу природного газу, яка становить 6939,97 грн. (а.с.32). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Монич М.Ю. 21.09.2007 року за №1274, є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно цього ж закону споживачем житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Отже, власники житла зобов`язані сплачувати комунальні послуги. Відсутність реєстрації місця проживання в квартирі не впливає на обов`язок внесення власником квартири плати за житлово-комунальні послуги. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498 затверджений Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів. Згідно з п. 1.1 Типового договору розподілу природного газу, цей Типовий договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою КРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.п. 1.2, 1.3 розділу І Типового договору). Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, крім іншого мають містити норми споживання природного газу у розрізі 12 календарних місяців (норма застосовується щодо побутових споживачів без лічильника газу). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідно до п. 2.1 Типового договору, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач, не подавши відмову від приєднання до типового договору, погодився з умовами, викладеними в заяві та в наведеному Типовому договорі. Позивач свої обов`язки за вказаним договором про надання послуг виконав повністю, у свою чергу відповідач порушив своє зобов`язання щодо вчасної оплати боргів по наданим позивачем послугам, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 6939,97 грн., що складає основний борг. Отже, заявлені позивачем вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. Пунктом 8.1 Типового договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем було порушено його зобов`язання за вказаним договором щодо сплати в обумовлені строки за надані позивачем послуги з розподілу природного газу і станом на дату розгляду справи остання не погашена відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved