Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Франківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування звернулася до суду із заявою про призначення гр. [PERSON] , [INFO] опікуна. Заяву обгрунтовує тим, що до органу опіки та піклування звернувся гр. [PERSON] із заяво щодо видачі подання про можливість призначення його опікуном недієздатній гр. [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.07.2016р. у судовій справі № 465/5376/15-ц [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною. За результатами засідання опікунської ради 26.03.2024р. виготовлено подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Відтак, просить ухвалити рішення про приначення [PERSON] опікуном [PERSON] на підставі подання від 26.03.2024р. В судовому засіданні представниця заявника [PERSON] , заінтересовані особи [PERSON] .? [PERSON] та представник Прокоф"єва О.В., кожен окремо, надали аналогічні пояснення, викладені у поданій заяві, та з урахуванням подання про доцільність призначення опікуна просять заяву задоволити. Особа, відносно якої ставиться питання про призначення їй опікуна, а саме [PERSON] , просила заяву задоволити. Представник особи, відносно якої ставиться питання, адвокат Осташевський А.М. заперечив проти задоволення заяви, зазначив, що оскільки рішення суду про визнання особи недієздатною було ухвалене в 2016 році, то з урахуванням змін, внесених в ЦПК України, слід вирішити питання про продовження строку дії даного рішення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.07.2016р. у цивільній справі №465/5376/15-ц гр. [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною. Зокрема, в рішенні зазначено, що [PERSON] , [INFO] , страждає стійким хронічним психічним захворюванням у виді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Дані обставини стверджуються актом амбулаторної судово психіатричної експертизи Комунального закладу "Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні" № 91 від 17.02.2016 року та матеріалами справи. Рішення суду не оскаржено та набрало законної сили. Однак, як вбачається з рішення суду, судом не вирішено питання щодо призначення недієздатній особі опікуна. 26.03.2024р. органом опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради виготовлено подання №35-вих-40694 про доцільність призначення гр. [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , опікуном своєї тітки гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Глава 2 «Розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності» Розділу IV ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року, що діяла на час ухвалення судового рішення про визнання гр. [PERSON] , [INFO] , недієздатною, не містила вказівки про обмеження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року внесено зміни доЦивільного процесуального кодексу України. Проте, ч.6 ст.300 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, яка є чинною на даний час, визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, перебіг строку визнання фізичної особи недієздатною закінчується наступного дня після закінчення, визначеного у судовому рішенні, строку визнання такої особи недієздатною. Правовстановлюючим документом в такому випадку є рішення суду. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вини пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Європейський суд з прав людини у рішенні «Сухоруков до Росії» дійшов висновку, що якщо особа за рішенням суду визнається недієздатною на невизначений термін, тобто національне законодавство не передбачає відповідних гарантій того, що питання поновлення цивільної дієздатності переглядатимуться судами з певною регулярною періодичністю, це становить серйозне втручання у приватне життя такої особи. Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.1, 3 Конституції України). Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей, які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я вони не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Важливим елементом держави є захист особистих немайнових та майнових прав осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки. Законом закріплена особлива форма державної турботи про нужденних осіб, які потребують сторонньої допомоги. Оскільки положення ч.6 ст.300 ЦПК України в чинній редакції є більш сприятливими для гр. [PERSON] , [INFO] , ніж положення ст. 241 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення рішення про визнання особи недієздатною, суд вважає, що застосуванню щодо визначення строку дії рішення про визнання особи недієздатною підлягає ч.6 ст. 300 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року. Таким чином, суд вважає, що строк дії рішення Франківського районного суду м.Львова від 15.07.2016р. у судовій справі № 465/5376/15-ц про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною, закінчився. З матеріалів цивільної справи вбачається, що з клопотанням про продовження строку дії рішення від 15.07.2016р. у судовій справі № 465/5376/15-ц про визнання фізичної особи недієздатною в порядку ч.7 ст.300 ЦПК України ніхто не звертався та відповідне рішення судом не приймалося. Відтак, відсутня можливість призначення опікуна особі, щодо якої закінчився строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Подання органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність призначення гр. [PERSON] , [INFO] , опікуном своєї тітки гр. [PERSON] , [INFO] , не містить належної мотивації, а також належних обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, відсутність або наявність інших осіб, придатних або не придатних виконувати такий обов`язок, а містить лише посилання на можливість [PERSON] бути опікуном За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення заяви Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради. Разом з тим, суд вважає за доцільне роз"яснити учасникам судового процесу право подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною в порядку ч.7 ст.300 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed