Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

12 лютого 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить, стягнути з відповідача на користь Товариства заборгованість за Договором №5562660 про надання споживчого кредиту від 18 лютого 2022 року у сумі 56894,40 грн., з яких: заборгованість 42566,40 грн., нараховані відсотки за 60 календарних днів 14328,00 грн., а також судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 17 вересня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №5562660. Відповідачу був наданий кредит у сумі 12000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карку відповідача № [NUMBER] . Строк кредиту 360 днів. Процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку, вказаного в п. 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору. 29 травня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» був укладений Договір факторингу №29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитними договорами, в тому числі укладеним з відповідачем. У зв`язку з непогашенням відповідачем заборгованості по кредиту в порядку передбаченому договором, несплатою нарахованих за період користування кредитом відсотків у строк встановлений договором, виникла заборгованість, яка станом на 12 лютого 2024 року складає 56894,40 грн., з яких: сума кредиту 12000,00 грн.; сума відсотків за користування кредитом 30566,40 грн.; відсотки за 60 календарних днів, нараховані Фактором за період з 18 листопада 2022 року по 16 січня 2023 року у сумі 14328,00 грн. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ухвали суду від 19 вересня 2024 року справа розглядається в\~порядку заочного\~провадженняза правилами спрощеного позовного провадження. З огляду на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. 18 лютого 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем був укладений електронний договір № 5562660 про надання споживчого кредиту на суму 12000,00 грн, строком на 360 днів. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконали та надали йому грошові кошти шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п.1.5 Кредитного Договору стандартна кредитна ставка становить 1,99 % в день (726,35 % річних) застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4,2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням вказаного договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомилася на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» Договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 9\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. 29 травня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК«ФІНТРАНС УКРАЇНА» був укладений договір факторингу № 29-05/2023-Ф, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором з [PERSON] . Згідно з пунктом 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб\~боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п.1.2 Договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 29-05/2023-Ф від 29 травня 2023 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив, а ТОВ «ФК«ФІНТРАНС УКРАЇНА» прийняв право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 5562660 на загальну суму заборгованості 42566,40 грн, з яких: 12000,00 грн. сума кредиту; 30566,40 сума відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини 1 статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На виконання вказаної вимоги на електронну адресу боржника [PERSON] було направлено повідомлення 29 травня 2023 року про відступлення права грошової вимоги за договором позики №5562660\~від 18 лютого 2022 року. Крім цього, позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів з 18 листопада 2022 року по 16 січня 2023 року: 12000,00 грн. * 1,99 % = 238,80 грн. * 60 календарних днів = 14328,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 12\~лютого 2024\~року складає\~56894,40\~грн.,\~з яких:\~12000,00 грн. сума кредиту; 30566,40 грн. сума відсотків за користування кредитом; нараховані фактором відсотки за 60 днів 14328,00 грн. Справа розглядається за поданими Банком доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не подавались. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Положеннями статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Статтею 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Таким чином, оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, відповідно до положення ст.ст. 625, 1049, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Підлягає стягненню заборгованість з відповідача станом на 29 травня 2023 року, яка складає 42566,40,00 грн. грн., з яких: сума кредиту 12000,00 грн.; сума відсотків за користування кредитом 30566,40 грн.; відсотки за 60 календарних днів з 18 листопада 2022 року по 16 січня 2023 року: 12000,00 грн. * 1,99 % = 238,80 грн. * 60 календарних днів = 14328,00 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на підставі статті 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. Згідно з частиною 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Разом з тим суд враховує, що при вирішенні питання щодо компенсації витрат в порядку частини 5 статті 142 ЦПК України, слід враховувати необґрунтованість дій позивача, ступінь їх неправомірності та його вини, безпідставність позову, докази та обставини, якими позивач обґрунтовував позов, та докази і обставини, які були повідомленні відповідачем в спростування позовних вимог, дії позивача після отримання доводів відповідача. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Понесені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. (Правові позиції Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16,, від 15 квітня 2020року №199/3939/18-ц, від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц, від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. В обґрунтування розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, які змушений був здійснити відповідач, внаслідок дій позивача, до матеріалів справи надано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року, укладений між ТОВ «ФК «ФІНТРАНС УКРАЇНА» та адвокатом Столітнім М.М.; звіт про надання правової допомоги згідно з Договором від 10 липня 2023 року № 10/07-2023 відповідно до якого адвокатом надані послуги вартістю 10000,00 грн. З урахуванням викладеного, відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України, суд зважає на ступінь складності справи, те що, розгляд справи проведений у письмовому провадженні, і вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 5000 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

Outcome: approved