Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про виділ в натурі частки житлового будинку із спільної часткової власності. Свій позов мотивувала тим, що вона є власником 4/25 частини житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого по [ADDRESS] , на підставі договору дарування серії НАА№531033 від 13.06.2014 року. Згідно вказаного договору, позивачу було подаровано частину будинку житловою площею 127,4 кв.м., загальною площею 187,7 кв.м., який в цілому складається з житлового будинку А-1, сараю «Б», гаража «В», погребу «Д», погребу «а6», погребу «а7», споруд №1-3, розташованого на земельній ділянці Миргородської міської ради Полтавської області. Співвласниками інших частин будинку є [PERSON] , якому належить 4/25 частини житлового будинку, [PERSON] , якій належить 4/25 частини житлового будинку та [PERSON] , якій належить 4/25 частини житлового будинку. Вказаний житловий будинок, який перебуває у спільній частковій власності сторін, уже фактично розділений між ними, є ізольованими приміщеннями, обладнаними окремими входами та підведеними до кожного з них окремо всіма комунікаціями. Позивач має намір виділити в натурі право власності на 4/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, як на окреме домоволодіння та припинити право спільної часткової власності, так як припинення права спільної власності буде сприяти вільному волевиявленню, щодо здійснення прав власника майна. Просила припинити право спільної часткової власності на 4/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованим за адресою: [ADDRESS] ; виділити в натурі та визнати за [PERSON] право власності на 4/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, як на окреме домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що складається з наступних приміщень: 2-1 житлова кімната - 19,7 кв.м., 2-2 котельня 4,3 кв.м., 2-3 кухня 4,2 кв.м., 2-4 санвузол 4,1 кв.м., 2,5 житлова кімната 17,2 кв.м., 2-1 тамбур 1,9 кв.м., загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., погріб літ. А6 - 4,6 кв.м., частина сараю літ. Б - 6,1 кв.м., 1/4 частина огорожі №1 і замощення І. Ухвалою суду від 22.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.03.2024р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 08.08.2024р. залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Позивачка до початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] , сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Стаття 16 ЦК України проголошує, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 317, ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 4/25 частини житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування серії НАА№531033 від 13.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д.В. (а.с.10-11). Відповідно до вказаного договору дарування позивачу було подаровано 4/25 частини зазначеного житловою площею з надвірними побудовами, що в цілому складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 127,4 кв.м., загальною площею 187,7 кв.м., сараю «Б», гаража «В», погребу «Д», погребу «а6», погребу «а7», споруд №1-3, розташованого на земельній ділянці Миргородської міської ради Полтавської області. Як вбачається з довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Миргородської міської ради №1149-Д від 20.06.2024р., станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за реєстровим №177 реєстраційній книзі 54 за: [PERSON] 4/25 частини, [PERSON] 3/20 частини, [PERSON] 3/20 частини, [PERSON] 27/50 частин(а.с. 87). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №389349950 від 02.08.2024р. (а.с.88-89), іншими співвласниками житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є: [PERSON] - 3/20 частин, [PERSON] 3/20 частин, [PERSON] 3/20 частин, [PERSON] 6/25 частин. Як зазначено позивачем, відсутність виділеної в натурі частки зі спільної часткової власності ускладнює реалізацію права власності на цей об`єкт нерухомого майна. З технічного паспорту на житловий будинок [PERSON] належать приміщення: 2-1 житлова кімната 19,7 кв.м., 2-2 котельня 4,3 кв.м., 2-3 кухня 4,2 кв.м., 2-4 санвузол 4,1 кв.м., 2-5 житлова кімната 17,2 кв.м., 2-І тамбур 1,9 кв.м., загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., погріб літ.а6 4,6 кв.м., частина сараю літ.Б 6,1 кв.м., частина огорожі № 1 і замощення І. (а.с. 12-15). Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Отже, нормами ст. ст. 364, 367 ЦК України передбачено порядок виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності і поділу такого майна з дотриманням вимог ст.183 ЦК України. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991р. «Про практику застосування законодавства, що регулює права власності громадян на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Таким чином, визначальним для поділу в натурі житлового будинку, що є об`єктом права спільної часткової власності, є відповідне право власності, розмір часток співвласників, за необхідності дозвіл щодо переобладнання або перепланування будинку та технічна можливість його поділу. Відповідно до висновку ТОВ «Миргородське бюро технічної інвентаризації» №64 від 05.01.2024р. щодо технічної можливості частки з об`єкта нерухомого майна: за технічними показниками частка 4/25 об`єкта нерухомого майна може бути виділена в натурі. Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна: квартира [ADDRESS] , а саме: 2-1 житлова кімната 19,7 кв.м., 2-2 котельня 4,3 кв.м., 2-3 кухня 4,2 кв.м., 2-4 санвузол 4,1 кв.м., 2-5 житлова кімната 17,2 кв.м., 2-І тамбур 1,9 кв.м., загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., погріб літ.а6 4,6 кв.м., частина сараю літ.Б 6,1 кв.м., частина огорожі № 1 і замощення І (а.с.18). З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивач має право на виділ в натурі частки із спільного часткового майна, дане право не порушує інтересів інших співвласників, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved