Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Адвокат Кірсік Сніжана Володимирівна в інтересах [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Голосіївський відділ державної виконавчої службі у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту нерухомого майна. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа №752/6613/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання правочину недійсним, під час розгляду якої було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 у вищезазначеній цивільній справі позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] від 25.12.2012 та договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 01.05.2023 визнано за [PERSON] в порядку спадкування право власності на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] . Наразі позивач позбавлений можливості реалізувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01.05.2023 про визнання права власності в порядку спадкування через накладення арешту на відповідне нерухоме майно. Просила скасувати арешт на квартиру [ADDRESS] (номер обтяження 32461479), внесений 18.06.2018 на підставі: постанова, серія та номер: 56504493, виданий 18.06.2018, видавник: Голосіївський РВ ДВС м. Києві. 21.05.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . 29.03.2018 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29.03.2018 у цивільній справі №752/6613/18 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що на праві приватної власності належить [PERSON] . З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.10.2023 №349493393 вбачається, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт (номер обтяження 32461479), внесений 18.06.2018 на підставі: постанова, серія та номер: 56504493, виданий 18.06.2018, видавник: Голосіївський РВ ДВС м. Києві. 30.09.2019 рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у цивільній справі №752/6613/18 позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] від 25.12.2012, посвідченого державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Костенко Л.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №11-1181 (номер запису про право власності 20409351, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 15.06.2017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупенею О.М., зареєстрований в реєстрі за №340 (номер запису про право власності 20935779). Вказане рішення набрало законної сили 31.10.2019. [INFO] [PERSON] помер. 01.05.2023 рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у цивільній справі №752/14896/20 визнано за [PERSON] в порядку спадкування право власності на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] . 26.10.2023 Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві відмолено у наданні інформації щодо виконавчого провадження [NUMBER]. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст. 15 ЦПК України) Способи захисту цивільних прав, визначені у ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження". Судом встановлено, що 30.09.2019 рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у цивільній справі №752/6613/18 позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] від 25.12.2012, посвідченого державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Костенко Л.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №11-1181 (номер запису про право власності 20409351, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 15.06.2017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупенею О.М., зареєстрований в реєстрі за №340 (номер запису про право власності 20935779). Вказане рішення набрало законної сили 31.10.2019. Вищезазначеним рішенням становище сторін недійсних правочинів повернуто у первісний стан. Арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на яку за [PERSON] , сином [PERSON] , рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 01.05.2023 у цивільній справі №752/14896/20 визнано право власності в порядку спадкування, був накладений 29.03.2018 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29.03.2018 у цивільній справі №752/6613/18. Отже, оскільки позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , то в судовому порядку підлягає захисту його порушене право як власника майна, оскільки існування арешту на спірне майно позивача порушує його конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (стаття 41 Конституції України) та є порушенням статті 1 Першого протоколу (право власності) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, якої прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності, а тому суд дійшов висновку, що з метою повного захисту прав та інтересів позивача необхідно скасувати арешт на квартиру [ADDRESS] (номер обтяження 32461479), внесений 18.06.2018 на підставі: постанова, серія та номер: 56504493, виданий 18.06.2018, видавник: Голосіївський РВ ДВС м. Києві.

Outcome: approved