Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Вінницької міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування частини будинку від 24.09.2002 року, йому на праві власності належить 7/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] ). Крім того, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №776889 від 18.06.2010 року, позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0059 га, розташована поряд з будинком [ADDRESS] , кадастровий номер 0510136600:02:022:0162. Частина житлового будинку [ADDRESS] ), належить відповідачу [PERSON] . Позивач зазначає, що у користуванні відповідача перебуває вигрібна яма для обслуговування її квартири, яка збудована у 2010 році на відстані приблизно одного метра від стіни квартири позивача з порушенням вимог Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 року № 145. У результаті вказаних порушень (знаходження вигрібної ями на відстані одного метру від стіни будинку позивача) стоки з вигрібної ями відповідача підмивають фундамент будинку, внаслідок чого просідають та руйнуються стіни частини будинку позивача. Вигрібна яма, якою користується відповідач, розташована на землях спільного користування позивача та відповідача. У зв`язку з цими порушеннями позивач неодноразово звертався до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, та згідно з відповідю Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області за №С-282-02/121 від 11.08.2021 року [PERSON] не виконані вимоги припису щодо проведення ремонту вигрібної ями та рекомендовано ці спірні питання вирішувати у судовому порядку. Тому, позивач враховуючи вищевикладені обставини звернувся до суду із даним позовом в якому просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди йому [PERSON] в користуванні земельною ділянкою, яка розташована по [ADDRESS] , шляхом знесення (засипання) [PERSON] за власний рахунок вигрібної ями, що призначена для обслуговування квартири [ADDRESS] , та приведення земельної ділянки до попереднього стану. Ухвалою суду від 25.01.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання. Одночасно відповідачу надано строк для подачі відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали. 11.02.2022 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Путіліним Є.В. до суду подано відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач жодним чином не порушила права позивача. Позовні вимоги позивачем неконкретизовані та необґрунтовані з посиланням на норми матеріального та процесуального права, відповідно до встановленого законодавством порядку, а обставини на які позивач посилається як на підставу захисту своїх прав та законних інтересів, викладені в позовних вимогах, є не обґрунтованими та не доведеними, жодними доказами не підтвердженні, а тому не підлягають задоволенню. Представник відповідача зазначає, що в позовній заяві відсутня будь-яка аргументація протиправності дій відповідача, які б були націлені на створення перешкод в користуванні [PERSON] земельною ділянкою площею 0,0059 га, кадастровий номер 0510136600:02:022:0162, за адресою: [ADDRESS] , та розташованим на ній житловим будинком. Також вказує на те, що [PERSON] являється власником 9/50 часток будинковолодіння по [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 0510100000:02:022:0202, що підтверджується договорами купівлі-продажу від 30.11.2015 року та витягами з Державного реєстру речових прав. Вказане майно було придбане у [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] вказана частка перейшла у власність на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2014 року від [PERSON] . Таким чином, вказана вигрібна яма, як і система водопостачання та водовідведення була, влаштована колишнім власником будинковолодіння [PERSON] на підставі технічних умов на проектування виданих КП «Вінницяводоканал» 08.01.2008 року, та на підставі погоджень усіх співвласників будинковолодіння, в тому числі, і позивача, погодження Вінницької міської санітарно-епідеміологічної станції від 26.12.2007 року, погодженого проекту, актом розмежування балансової приналежності від 29.01.2008 року. Представник відповідача, вказує на те, що оскільки [PERSON] стала власником будинку і земельної ділянки і на момент придбання вказана споруда вигрібної ями вже існувала понад 6 років, права та інтереси позивача порушені бути не могли і не можуть. Також, представник відповідача звертає увагу на те, що відповідно до п.6. Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», затвердженого постановою КМУ від 7 червня 2017 року № 406 до таких робіт належать зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема вигрібних ям. Крім того, вказана вигрібна яма знаходиться на землях Вінницької міської ради не переданих у власність та користування, тому безпідставною є позиція позивача про усунення йому перешкод в користуванні земельною ділянкою. Також безпідставним є посилання позивача на листи Вінницького міського управління Держспоживслужби від 01.06.2021 року та від 11.08.2021 року, оскільки в наданому приписі було запропоновано позивачу вирішити питання щодо повної очистки вигрібу для проведення ремонтних робіт для забезпечення водонепроникності вигрібної ями, а не її демонтування (засипання), як заявив позовні вимоги позивач. На підставі ухвали суду від 31.10.2022 року, судом задоволено клопотання представника позивача та по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м.Вінниця, вул. Порика, 8), попереджено їх про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та за дачу завідомо неправдивого висновку. На вирішення експертів були поставлені питання: 1. Чи відповідає вигрібна яма, розташована за адресою [ADDRESS] , вимогам нормативно-правових документів в галузі будівництва? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності? 2. Які пошкодження конструктивних елементів та оздоблення частини будинковолодіння належного [PERSON] на момент огляду? Які технічні причини цих пошкоджень? Чи перебувають у причинно-наслідковому зв`язку пошкодження частини будинковолодіння належного [PERSON] з наявністю вигрібної ями, належної [PERSON] .? 3. Якщо причиною пошкоджень частини будинковолодіння належної [PERSON] є вигрібна яма, то яка вартість відновлювальних робіт для їх усунення? 19.12.2022 року представником позивача адвокатом Горбатюком В.В. до суду подано відповідь на відзив, в якій він не погоджується з доводами та обставинами викладеними у відзиві на позовну заяву представником відповідача. Твердження відповідача, що жодних прав позивача не порушено, не відповідає дійсності. Як було зазначено в позовній заяві та підтверджено висновками і рекомендаціями Вінницького міського управління Держспоживслужби, у користуванні відповідача перебуває вигрібна яма, яка збудована у 2010 році на відстані приблизно одного метра від стіни квартири позивача з порушенням вимог Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 року № 145. Згідно з п. 2.22 санітарних норм вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки. У результаті вказаних порушень (знаходження вигрібної ями на відстані одного метру від стіни будинку позивача) стоки з вигрібної ями відповідача підмивають фундамент будинку, внаслідок чого просідають та руйнуються стіни частини будинку позивача. Вигрібна яма, якою користується відповідач, розташована на землях спільного користування позивача та відповідача. У зв`язку з цими порушеннями позивач неодноразово звертався до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області та згідно із відповідю Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області за №С-282-02/121 від 11.08.2021 року [PERSON] не виконані вимоги припису щодо проведення ремонту вигрібної ями та рекомендовано ці спірні питання вирішувати у судовому порядку. Тому, як зазначає представник позивача, зазначенні заперечення у відзиві представником відповідача є необґрунтованими і підлягають відхиленню, а позовні вимоги позивача [PERSON] задоволенню в повному обсязі. 22.12.2022 року на адресу суду надійшло клопотання експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 12.12.2022 року, у зв`язку з чим ухвалою суду від 22.12.2022 року провадження у справі було відновлено. В підготовчому судовому засіданні при вирішенні пунктів 2, 3 клопотання експерта від 12.12.2022 року представниками сторін суду було повідомлено про відсутність у сторін будь-яких документів або відомостей щодо запитуваної у цих пунктах інформації. Щодо вирішення пункту 1 клопотання експерта від 12.12.2022 року, то стороною позивача було заявлено клопотання про витребування доказів, а саме у відповідача [PERSON] проекту №14/08-НВ на водопостачання та водовідведення домоволодіння [ADDRESS] , розроблений МП РСУ «Ремонтник» в 2008 році у повному обсязі. Ухвалою суду від 17.02.2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про витребування вказаних доказів у відповідача було відмовлено з підстав ненадання суду доказів їх наявності у [PERSON] . Таким чином, судом було з`ясовано та отримано відповіді на поставлені у клопотанні експерта від 12.12.2022 року питання. Учасники розгляду справи не заперечили щодо повторного направлення ухвали суду від 31.10.2022 року для продовження проведення призначеної судом експертизи, на підставі наявних у справі матеріалів та отриманих від сторін відповідей, поставлених експертом перед судом у клопотанні від 12.12.2022 року, а тому згідно з ухвалою суду від 17.02.2023 року було направлено повторно ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2022 року для продовження проведення призначеної судової будівельно-технічної експертизи та провадження у справі зупинено. 01.01.2024 року на адресу суду експертом був наданий висновок № СЕ-19/102- 22/17532/БТ від 27.12.2023 року, відповідно до якого: 1. Конструктивне рішення наявної вигрібної ями, розташованої по [ADDRESS] , не забезпечується вимогами Закону України [4], ДБН 360-92** [5], ДБН Б.2.2-12:2019 [6], ДСП 173-96 [7], ДСаНПіН [8], ДБН В.2.2-15-2005 [9], ДБН В.2.2-15:2019 [10], ДБН В.2.5-75:2013 [12], ДБН В.2.5-64:2012 [13]. Конструкціями вигрібної ями не забезпечується вимога водонепроникності та не дотримано відстані до житлових будинків. 2. На момент візуального обстеження частки будинковолодіння належної [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , були виявлені пошкодження та деформації конструктивних елементів і опорядження, а саме: вертикальні та горизонтальні тріщини; деформаційні зміщення, що призвели до розриву сполучення між несучими конструкціями; перекошення дверного та віконного прорізів; діагональні (косі) тріщини, які спричинені силовим напруженням; просідання підлоги; опускання стелі; відшарування та руйнування шарів опорядження (шпалери, штукатурка, керамічна плитка, фарбування). За своїми ознаками, характером розповсюдження наявні деформації і пошкодження несучих конструктивних елементів житлового будинку літ. «А» по [ADDRESS] свідчать про замочування та порушення стійкості основи і фундаменту, що призвело до нерівномірного осідання несучих конструкцій. Наявна вигрібна яма, належна гр. [PERSON] , із урахуванням її конструктивного рішення, місця розташування, рельєфу земельної ділянки, можна вважати, що вона є причиною утворення пошкоджень та деформацій в несучих конструктивних елементах квартири [ADDRESS] з прибудовами, належна гр. [PERSON] . 3. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт необхідних для усунення пошкоджень конструктивних елементів квартири [ADDRESS] становить 244093,00 грн. (двісті сорок чотири тисячі дев`яносто три гривні 00 коп.). Детальний перелік ремонтно-відновлювальних робіт відображений у Локальному кошторисі на будівельні роботи № 02-01-01 «Ремонтно-відновлювальні роботи для усунення пошкоджень конструктивних елементів квартири [ADDRESS] ». 15.04.2024 року ухвалою суду було задоволено клопотання представника відповідача про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи, яку постановою Вінницького апеляційного суду від 30.05.2024 року, було скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вінницьким апеляційним судом у постанові від 30.05.2024 року було зазначено нижче викладені висновки. Як видно із клопотання представника відповідачки про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи, той ставить під сумнів правильність та обґрунтованість висновок експерта по питанням № 2 та №3. Проте апеляційний суд констатує, що з урахуванням предмету позову (усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення вигрібної ями) для правильного вирішення справи по суті питання наявності пошкоджень конструктивних елементів будинковолодіння позивача, їх причини, причинно-наслідковий зв`язок з наявністю вигрібної ями, а також вартість відновлювальних робіт для усунення пошкоджень частини будинковолодіння, належної позивачеві, не мають суттєвого значення для справи. Ухвалою суду від 25.07.2024 року підготовче провадження по справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на викладені обставини у поданому ним до суду відзиві, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи виконавчого комітету Вінницької міської ради в судовому засіданні надав пояснення, що земельна ділянка на якій розміщена вигрібна яма відповідача, є комунальною власністю та належить ВМР, тому вважає, що позивачем вибрано не правильний спосіб захисту, звернувшись із даним позовом до відповідача із такими вимогами. Вигрібна яма була побудована ще до того як відповідач стала власником квартири [ADDRESS] . При цьому, попередньому власникові було надано відповідні дозволи на під`єднання до централізованого водопостачання та облаштування вигрібної ями. Представник третьої особи вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим. При ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представників сторін, судового експерта, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі, суд дійшов таких висновків. Частиною першої ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до договору дарування частини будинку від 24.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Д.Ю., який зареєстрований у реєстрі за № 4761, позивачу [PERSON] на праві власності належить 7/20 (сім двадцятих) частин житлового будинку з господарськими будівлями під [ADDRESS] ). Крім того, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №776889 від 18.06.2010 позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0059 га, розташована поряд з будинком [ADDRESS] , кадастровий номер 0510136600:02:022:0162. Відповідач [PERSON] являється власником 9/50 часток будинковолодіння по [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 0510100000:02:022:0202, що підтверджується договорами купівлі-продажу від 30.11.2015 року та витягами з державного реєстру речових прав. Також, судом встановлено в ході судового розгляду, що вказане майно було придбане відповідачем у [PERSON] , яка вказану частка отримала у власність на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2014 року від [PERSON] . Слід зазначити, що у користуванні відповідача є вигрібна яма як і система водопостачання та водовідведення, і які були облаштовані колишнім власником будинковолодіння [PERSON] на підставі технічних умов на проектування виданих КП «Вінницяводоканал» 08.01.2008 року, погоджень усіх співвласників будинковолодіння, в тому числі і позивача [PERSON] , погодження Вінницької міської санітарно-епідеміологічної станції від 26.12.2007 року, погодженого проекту, актом розмежування балансової приналежності від 29.01.2008 року (а.с. 62-79). Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства від 27.06.2008 року №190, визначено, що акт розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін - акт, який додається до технічних умов на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення та вирішує питання, пов`язані з межею майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; Межа майнової належності - лінія розподілу елементів систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення і споруд на них між виконавцем послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення та споживачем; Мережа водовідведення споживача - система трубопроводів, каналів та/або лотків і споруд на них для збирання та відведення стічних вод споживача, що перебуває на балансі або території споживача і ним обслуговується; Мережа водопостачання споживача - система трубопроводів для питного водопостачання споживача, що перебуває на балансі або території споживача і ним обслуговується. Згідно зі ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з пунктами 1-3 частини другої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів. Відповідно до пункту «б» частини першої, другої статті 90 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно з пунктами «г» та «е» частини першої ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (частини перша та друга статті 103 ЗК України). Згідно з частиною другою, пунктом «б» частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до частини другої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до норм статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач посилався на висновки і рекомендації Вінницького міського управління Держспоживслужби, та вказує на те, що у користуванні відповідача перебуває вигрібна яма, яка збудована у 2010 році на відстані приблизно одного метра від стіни квартири позивача з порушенням вимог Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 року № 145. Згідно з п. 2.22 санітарних норм вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м., при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки. Позивач вказує на те, що у результаті вказаних порушень (знаходження вигрібної ями на відстані одного метру від стіни будинку позивача) стоки з вигрібної ями відповідача підмивають фундамент будинку, внаслідок чого просідають та руйнуються стіни частини будинку позивача. Вигрібна яма, якою користується відповідач, розташована на землях спільного користування позивача та відповідача. У зв`язку з цими порушеннями позивач неодноразово звертався до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області та згідно із наявної відповіді Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області за №С-282-02/121 від 11.08.2021 року [PERSON] не виконані вимоги припису щодо проведення ремонту вигрібної ями, чим порушуються його права. Судом встановлено, що [PERSON] стала власником будинку і земельної ділянки і на момент придбання вказана споруда вигрібної ями вже існувала понад 6 років, а тому вважає, що права та інтереси позивача саме розміщенням вигрібної ями, порушені бути не могли і не можуть. Відповідно до п.6. Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», затвердженого постановою КМУ від 07.06.2017 року № 406 до таких робіт належать зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків. Крім того, судом встановлено, що вказана вигрібна яма знаходиться на землях Вінницької міської ради не переданих у власність та користування, тому безпідставною є позиція позивача про усунення йому перешкод в користуванні земельною ділянкою. Одночасно слід зазначити, що безпідставним є посилання позивача на листи Вінницького міського управління Держспоживслужби від 01.06.2021 року та від 11.08.2021 року, оскільки в наданому приписі було запропоновано позивачу вирішити питання щодо повної очистки вигрібу для проведення ремонтних робіт для забезпечення водонепроникності вигрібної ями, а не демонтування (засипання) як заявив позовні вимоги позивач. Крім того, суд звертає увагу на те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2022 року було задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на виконання якої, експертом був наданий висновок № СЕ-19/102- 22/17532/БТ від 27.12.2023 року, відповідно до якого експертом зроблено висновок та надано відповіді на поставленні питання: 1. Конструктивне рішення наявної вигрібної ями, розташованої по [ADDRESS] , не забезпечується вимогами Закону України [4], ДБН 360-92** [5], ДБН Б.2.2-12:2019 [6], ДСП 173-96 [7], СаНПіН [8], ДБН В.2.2-15-2005 [9], ДБН В.2.2-15:2019 [10], ДБН В.2.5-75:2013 [12], ДБН В.2.5-64:2012 [13]. Конструкціями вигрібної ями не забезпечується вимога водонепроникності та не дотримано відстані до житлових будинків. 2. На момент візуального обстеження частки будинковолодіння належної позивача в квартирі позивача, були виявлені пошкодження та деформації конструктивних елементів і опорядження, а саме: вертикальні та горизонтальні тріщини; деформаційні зміщення, що призвели до розриву сполучення між несучими конструкціями; перекошення дверного та віконного прорізів; діагональні (косі) тріщини, які спричинені силовим напруженням; просідання підлоги; опускання стелі; відшарування та руйнування шарів опорядження (шпалери, штукатурка, керамічна плитка, фарбування). За своїми ознаками, характером розповсюдження наявні деформації і пошкодження несучих конструктивних елементів житлового будинку літ. «А» по [ADDRESS] , свідчать про замочування та порушення стійкості основи і фундаменту, що призвело до нерівномірного осідання несучих конструкцій. Наявна вигрібна яма, належна відповідачу, із урахуванням її конструктивного рішення, місця розташування, рельєфу земельної ділянки, можна вважати, що вона є причиною утворення пошкоджень та деформацій в несучих конструктивних елементах квартири позивача з прибудовами, належна позивачу. 3. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт необхідних для усунення пошкоджень конструктивних елементів квартири позивача становить 244 093,00 грн. Детальний перелік ремонтно-відновлювальних робіт відображений у Локальному кошторисі на будівельні роботи № 02-01-01 «Ремонтно-відновлювальні роботи для усунення пошкоджень конструктивних елементів квартири позивача ». Суд звертає увагу на те, що у вказаному висновку експерта хоч і встановлено те, що конструктивне рішення наявної вигрібної ями, розташованої по [ADDRESS] , не забезпечується вимогами ряду нормативних актів України, проте суд вважає, що такі висновки, як «можна вважати, що вона є причиною утворення пошкоджень та деформацій в несучих конструктивних елементах квартири позивача з прибудовами, належна позивачу», це є суб`єктивне припущення експерта і ні в якому разі не категоричне твердження того, що дійсно вигрібна яма є причиною утворення пошкоджень та деформацій в несучих конструктивних елементах квартири позивача з прибудовами, належна позивачу, а тому суд не може брати до уваги при розгляді даної справи вищезазначений експертний висновок в основу рішення. Крім того, судом було здійснено опитування судового експерта [PERSON] в судовому засіданні, який підтримав складений ним висновок та на запитання суду пояснив, що ним при проведенні експертизи було здійснено таке припущення, що знаходження вигрібної ями на відстані одного метру від стіни будинку позивача, і стоки з вигрібної ями відповідача можуть підмивати фундамент будинку, внаслідок чого просідають та руйнуються стіни частини будинку позивача, оскільки йому було поставлене таке питання. Також, на запитання суду експерт надав також чітку відповідь, що з врахуванням того, що причиною підмивання фундаменту будинку може бути відсутність на будинку водовідвідної конструкції, і внаслідок її відсутності дощові води з даху також можуть потрапляти на стіну та фундамент будинку та впливати на просідання та руйнування стіни частини будинку позивача і цього фактору не можна виключати. Крім того, як вже було раніше зазначено 15.04.2024 року на підставі ухвали суду було задоволено клопотання представника відповідача про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи, яка постановою Вінницького апеляційного суду від 30.05.2024 року, була скасована за апеляційною скаргою представника позивача та справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційним судом у постанові було зазначено нижче викладений правовий висновок, який суд бере до уваги. Як видно із клопотання представника відповідачки про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи, той ставить під сумнів правильність та обґрунтованість висновок експерта по питанням № 2 та №3 Проте апеляційний суд констатує, що з урахуванням предмету позову (усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення вигрібної ями) для правильного вирішення справи по суті питання наявності пошкоджень конструктивних елементів будинковолодіння позивача, їх причини, причинно-наслідковий зв`язок з наявністю вигрібної ями, а також вартість відновлювальних робіт для усунення пошкоджень частини будинковолодіння, належної позивачеві, не мають суттєвого значення для справи. Апеляційний суд наголошує, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Обґрунтованих мотивів стосовно повторного проведення у справі експертизи у зв`язку з істотним порушенням процесуальних норм, які регулюють порядок призначення і проведення повторної судової експертизи, клопотання представника відповідача не містить і належні докази того, що висновок експерта є неповним, неясним, неправильним або недостатньо обґрунтованим у питаннях, які входять до предмету доказування у цій справі, відсутні, а тому відповідно і немає підстав для задоволення клопотання про призначення повторної експертизи у справі. Призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи у справі, що розглядається, на переконання колегії суддів, призведе до безпідставного та необґрунтованого затягування розгляду справи, а тому з урахуванням такого висновку суд розглядає справу за наявними у справі доказами. Так слід зазначити, що предмет позовних вимог в підготовчому судовому засіданні позивач не змінював. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.(правового висновок Постанови Верховного суду від 22 березня 2023 року справа № 509/5080/18 провадження № 61-11707св22) Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19 (провадження № 14-212цс21) зроблено висновок, що суд першочергово перевіряє, чи були порушені права позивача, яким способом вони мають бути поновлені і чи є відповідні позовні вимоги у справі. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Отже, обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 року у справі № 910/6091/19). Поряд з цим у названих постановах Верховного Суду також відзначено, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства. Отже, предмет позовних вимог позивач не змінював (усунення перешкод в користуванні будинком). З наданих до суду відповідачем документів вбачається, що будівництво вигрібної ями не було самочинним, а погоджене з уповноваженими органами, які надали лише припис про її переобладнання, а не знесення як вимагає позивач у позовних вимогах. Земельна ділянка перебуває у розпорядженні Вінницької міської ради, а не у власності позивача чи відповідача, тому права позивача не порушені. Позивач має інший спосіб захисту своїх прав який є ефективний в частині зобов`язання відповідача здійснити переобладнання вигрібної ями (щодо якого відповідач в принципі не заперечує) зазначені обставини є самостійною підставою для відмови у позові._ Не заслуговують на увагу суду і висновки Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області та відповідні приписи на які посилається позивач, оскільки ними не підтверджуються обставини вчинення [PERSON] перешкод у користуванні [PERSON] його земельною ділянкою. Відповідно до ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав суміжних землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства. Враховуючи те, що висновком експерта № СЕ-19/102- 22/17532/БТ від 27.12.2023 року фактично не підтверджено обставини вчинення [PERSON] перешкод у користуванні [PERSON] його земельною ділянкою, оскільки хоча і експертом встановлено конструктивне порушення вигрібної ями відповідним ДБН, але зроблено лише припущення того, що наявна вигрібна яма, належна відповідачу, із урахуванням її конструктивного рішення, місця розташування, рельєфу земельної ділянки, може вважатися причиною утворення пошкоджень та деформацій в несучих конструктивних елементах квартири позивача з прибудовами, і стосується лише житлових приміщень, а не земельних ділянок, у судовому засіданні експерт пояснив, що такі пошкодження можуть відбувається також внаслідок дощової води з даху, тому суд вважає, що в ході судового розгляду не встановлено, що вигрібна яма відповідача є перешкодою у користуванні позивачем земельною ділянкою. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, суд погоджується з аргументами сторони відповідача щодо необґрунтованості та безпідставності позовних вимог. Аналізуючи докази у справі, приймаючи до уваги те, що суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі наданих суду доказів, суд дійшов висновку, що позивач не довів обставин вчинення відповідачем перешкод у користуванні земельною ділянкою наявністю вигрібної ями, належної відповідачу і яка розташована на земельній ділянці яка належить ВМР, із урахуванням її конструктивного рішення, місця розташування, рельєфу земельної ділянки. Позивачем обрано не правильний спосіб захисту своїх прав при зверненні із даними позовними вимогами до суду, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи ту обставину, що у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed