Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач \~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Кредит-капітал»\~12.03.2024\~року звернувся\~до суду\~з вказаним\~позовом,\~у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про споживчий кредит в сумі 90\~880 грн. 35 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначає, що 06.07.2021 року між банком та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит № R09307/21, відповідно до якого Банк надав [PERSON] споживчий кредит на суму 105\~000,00 грн. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 29.02.2024 року утворилася заборгованість в загальній сумі 90\~880,35 грн., з яких: заборгованість за строковим тілом кредиту 36289,34 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту -14\~850,27 грн.; заборгованість за строковими відсотками 0,21 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 4,53 грн.; заборгованість за строковою комісією 2\~730,00 грн.; заборгованість за простроченою комісією 37\~006,00 грн. ПАТ «МТБ БАНК» направлено відповідачу [PERSON] лист-вимогу про необхідність погашення заборгованості, однак така відповідачем не виконана. Посилаючись на наведені обставини позивач просить задовольнити позов. 20.03.2024 року судом відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.72). 14.05.2024 року від представника відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не згоден з позовними вимогами, вважає вимогу про стягнення заборгованості за комісією необгрунтованою, оскільки позивач, встановлюючи у договорі щомісячну комісію, не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються, фактично позивач нараховував, а відповідач сплачував комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме: за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним (а.с.75-77). У судове засідання представник позивача не з`явився; направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та підтримання позовних вимог (а.с.85). Відповідач у судове засідання не з`явився. Від представника відповідача надійшло клопотанння про розгляд справи без участі відповідача та його представника, проти заявлених вимог заперечують (а.с.88). За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «МТБ БАНК» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № R09307/21, відповідно до якого, відповідач отримав кредит на суму 105\~000,00 грн., фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних на строк з 06.07.2021р. по 05.07.2024р. без забезпечення. Графік платежів по кредиту зазначені у Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього кредитного договору. У пункті 1.2. Договору зазначено, банк надає Позичальнику послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах що визначені цим пунктом. За ці послуги встановлюється комісійна винагорода, а саме: а) за зарахування грошових коштів, отриманих як кредит, на поточний рахунок Позичальника комісія 1,5% одноразово від суми кредиту, зазначеної в цьому Договорі, без ПДВ; б) за обслуговування кредита комісія 2,6 % щомісячно від суми кредиту, зазначеної в цьому Договорі, без ПДВ. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки на рахунки Банку сплачуються згідно тарифів банку. Тарифи є невідємною частиною договору. Вони вказані на сайті банку. www.mtb.ua. У виписці про рух коштів, яка міститься в матеріалах справи, вбачається що позичальник отримав кредитні кошти а також сплачував суми на погашення кредиту. Згідно з поданим позивачем розрахунком станом на 29.02.2024 року наявна заборгованість в загальній сумі 90\~880,35 грн., з яких: заборгованість за строковим тілом кредиту 36289,34 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту -14\~850,27 грн.; заборгованість за строковими відсотками 0,21 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 4,53 грн.; заборгованість за строковою комісією 2\~730,00 грн.; заборгованість за простроченою комісією 37\~006,00 грн. (а.с.52-58). Згідно зі ст.629\~ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526,527\~ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою ст.\~1048\~ЦК України, передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1ст.\~1050\~ЦК України, слідує, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Частиною першою статті 8\~Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Згідно з частиною першою статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України\~«Про захист\~прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з набуттям чинності Закону України\~«Про споживче\~кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України\~«Про споживче\~кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» Правління Національного\~банку України\~постановою від\~08.06.2017\~№ 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Закон України\~«Про споживче\~кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З наведеного слід дійти висновку - комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Саме такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 та у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в Графіку платежів, який є додатком №1 до Договору про споживчий кредит (легкий кредит) № R09307/21 від 06 липня 2021 року. Щомісячна комісія РКО складає 2\~730, 00 грн. При цьому кредитний договір, графік платежів, Публічна пропозиція та тарифи ПАТ «МТБ БАНК», розміщені на на веб-сайті Банку: www.mtb.ua, не містять переліку додаткових та супутніх банківських послуг позикодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору про споживчий кредит, то положення пункту 1.2 Договору, Графік платежів, який є додатком № 1 до договору, щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Це узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21. Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Отже, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, умова щодо оплати відповідачем комісії не породжує правових наслідків через її нікчемність, а тому в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 39\~736,00 грн. слід відмовити. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 51\~144,35 грн., з яких заборгованість за строковим тілом кредиту - 36289,34 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту -14\~850,27 грн.; заборгованість за строковими відсотками 0,21 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 4,53 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial