Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

У липні 2024 року позивач через свого представника адвоката Василець Віталія Вікторовича, за зміненою підсудністю у відповідності до ч. 7 ст.\~147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» згідно розпорядженню Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 внаслідок припинення роботи Іллічівським районним судом м. Маріуполя з об`єктивних причин неможливості здійснення ним правосуддя в умовах воєнного стану, продовженого до 10 листопада 2024 року, звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 13 жовтня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , однак сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність інтересів, внаслідок чого більше року сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2024 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] , за відсутності обмежень у представництві, в позові клопотав про розгляд справи за їх відсутності, в якій також зазначив, що позов підтримують в повному обсязі та наполягають на його задоволенні, а також не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, та, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням відсутності заперечень з боку позивача та її представника за правилами ст.ст.\~280, 287, 288 ЦПК України\~справа підлягає\~розглядові судом в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 13 жовтня 2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 390, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 13 жовтня 2007 року, залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 12, 13, 15). Сімейне життя не склалося через відсутність інтересів, внаслідок чого більше року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та шлюб носить формальний характер. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України\~ дружина\~ та\~ чоловік\~ зобов`язані\~ спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими\~ членами\~ сім`ї\~ на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,\~примушування до їх збереження,\~в тому числі примушування до статевого\~зв`язку за\~допомогою фізичного\~або психічного насильства,\~є порушенням права\~дружини,\~чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, при цьому, бере до уваги наявність у подружжя неповнолітніх та малолітнього синів, враховує також їх інтереси та зазначає про те, що задля охорони їх інтересів є кращим проживання в повній родині, проте зауважує на зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення позивача проти збереження шлюбу, неявка відповідача до суду, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved