Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати протиправними дії КП «Київтеплоенерго» щодо нарахування в опалювальних періодах (місяцях) з січня 2020 року по лютий 2024 року сум за централізоване опалення, які включені відповідачем у рахунки-повідомлення [PERSON] , виходячи із заниження загальної опалювальної площі будинку за адресою: [ADDRESS] , зобов`язати відповідача здійснити перерахунок в опалювальних періодах (місяцях) з січня 2020 року по лютий 2024 року сум за фактично спожиту теплову енергію на централізоване опалення, які включені відповідачем в рахунки-повідомлення [PERSON] , виходячи з опалювальної площі будинку за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на користь [PERSON] кошти у розмірі 15 450, 59 грн зайво сплачених на рахунок відповідача в опалювальних періодах (місяцях) з січня 2020 року по лютий 2024 року за централізоване опалення квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач, переглянувши збережені з січня 2020 року рахунки-повідомлення, виявила, що суми, нараховані для оплати, не відповідають обсягу теплової енергії, спожитої нею, та містять різну інформацію щодо співвідношення загального обсягу теплової енергії, визначеного за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії та складових загальної опалювальної площі будинку, що вказує на неправомірні дії відповідача. Позивач переконана, що нарахування відповідачем оплати за послуги з централізованого опалення здійснюється не пропорційно опалювальній площі її квартири, вбачає порушення її прав як споживача при наданні відповідачем послуги, від якої вона не може відмовитися. КП «Київтеплоенерго» нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять її у нерівне становище, порівняно з споживачами інших аналогічних будинків. Позивач зазначає, що має підстави вважати, що загальна опалювальна площа будинку складає 13 134, 90 кв м (17 700, 20 + 720, 10 + 714, 60), а вартість 1 кв м опалювальної площі квартири, зокрема, за січень 2024 року повинна складати 26, 47 грн, замість 41, 65 грн / кв м, тобто відповідач стягнув за січень 2024 року 711, 53 грн (2 123, 44 грн - 1 411, 91 грн) - 36, 4 % зайвих грошей, фактично примушуючи сплачувати пошти за власників нежитлових приміщень будинку. Загалом за опалювальні періоди з січня 2020 року по лютий 2024 року за виставленими відповідачем рахунками-повідомленнями позивач сплатила 42 446, 59 грн, а повинна була на 15 450, 59 грн (36, 4 %) менше. Представник відповідача у своєму відзиві позов не визнав, заперечуючи проти задоволення позову, вказав, що житловий будинок спроектовано з урахуванням сукупного теплового режиму всіх приміщень за умови підтримання в них нормованої температури. Зокрема, проектом забудови передбачено опалення МЗК та сходових клітин. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води належать до інженерного-технічного обладнання житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Таким чином, до опалюваної площі будинку не включаються лише площі тих приміщень, які відокремлені від приміщень, що опалюються, стінами або дверними чи віконними прорізами із заповненнями, які відповідають вимогам з опору теплопередачі для огороджуючих конструкцій житлових будинків. В іншому разі площа цих приміщень входить до опалюваної площі квартири (будинку). До введення в дію ДБН В 2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» при проектуванні систем централізованого опалення житлових будинків застосовувалися норми та вимоги СНиП 2.04.05-91 «Отопление, вентиляция и кондиционирование». Згідно з даними програмного комплексу КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» у листопаді 2022 році загальна опалювальна площа будинку становить - 10 535,75 кв м, яка складається з: 7 811, 75 кв м - опалювальна площа житлових приміщень будинку, 1 131, 20 кв м - опалювальна площа вбудованих приміщень, 1 593, 0 кв м - опалювальна площа МЗК. Також позивача проінформовано що, згідно з даними програмного комплексу КП «Київтеплоенерго» у житловому будинку [ADDRESS] будинковий прилад обліку теплової енергії зав. № 4213466, встановлений на загальному вводі житлового будинку для діапазону квартир - всі квартири, перебуває у неробочому стані з 30 травня 2023 року. Нарахування за послугу з централізованого опалення для мешканців проводиться відповідно до пункту 3 статті 9 розділу 3 Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», яким передбачено, що у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунково з урахуванням середнього споживання теплової енергії за попередній опалювальний період. Квартира позивача [ADDRESS] відсутній індивідуальний засіб обліку теплової енергії. Відповідно до змін до Методики № 315 затверджених Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358, власники приміщень в будинку окрім обсягу теплової енергії, спожитої згідно з показниками індивідуального або будинкового засобу обліку теплової енергії мають сплачувати за обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби на опалення до якого входять витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, а також за обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП. Виконавці послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюють технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації, тому під час підготовки житлового фонду до експлуатації у зимовий період саме зазначеними виконавцями житлово-комунальних послуг повинно виконуватися усунення несправностей внутрішніх систем тепло-, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами. КП «Київтеплоенерго» не утримує внутрішньобудинкові мережі житлових будинків. Витрати на обслуговування внутрішньобудинкових мереж входять до складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. У відповіді на відзив позивач вказала, що нарахування відповідачем за послуги з централізованого опалення відбувається непропорційно розподілу теплової енергії між мешканцями житлового будинку та власниками нежитлових приміщень. Підтверджень нарахування теплової енергії власниками цих нежитлових приміщень (наявність у них власних приладі обліку) відповідач не надав. Відповідач примушує сплачувати кошти за власників нежитлових приміщень будинку. У позовній заяві позивач вказала на раптову зміну опалювальної площі житлових приміщень будинку з 7 812, 05 кв м на 8 943, 25 кв м в останньому рахунку-повідомленні за лютий 2024 року, а тепер і за березень 2024 року. Представник відповідача не надав пояснень таким змінам у визначенні опалювальної площі будинку, яка є складовою для розрахунку сум, належних до оплати за централізоване опалення. Згідно з розпорядженням Подільської РДА м. Києва № 739 від 11 липня 2000 року, квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , переведені до нежилого фонду, у зв`язку з чим площа нежитлових приміщень будинку збільшилася до 2 477, 10 кв м. Після рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2008 року площа нежитлових опалювальних приміщень будинку, які використовується власниками для комерційних цілей, збільшилася на 720, 10 кв м та складає 2 477, 10 кв м (2 477, 10 кв м - 1 757, 00 кв м). Крім того, відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав, номер витягу 35884719 від 17 жовтня 2012 року, реєстраційний номер 33392951, нежитлові приміщення (групи приміщень № № 200, 201) (в літ. А) загальною площею 714, 60 кв м (допоміжні приміщення, підвал) за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить ТОВ «Кепіталкемп», які є окремими приміщеннями з транзитними мережами опалення. Відповідач у відзиві з посиланням на зміни до Методики № 315, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358 підтвердив те, що власники всіх приміщень у будинку мають сплачувати за обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби на опалення. У запереченнях на відповідь на відзив на позов представник відповідача вказав, що співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] не прийнято рішення про вибір іншої моделі договірних відносин та не укладено відповідні договори, мешканці будинку за замовчуванням інкорпоровані до публічного договору приєднання з 01 листопада 2021 року. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 29 травня 2024 року вказана позовна заява надійшла, на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року, до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 31 травня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями /а. с. 37, 39-40/. 04 червня 2024 року у справі відкрито провадження для розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін /а. с. 41-42/. 21 червня 2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позов. 21 червня 2024 року також засобами поштового зв`язку до суду надійшла відповідь позивача на відзив. 21 червня 2024 року від представника відповідача до суду засобами поштового зв`язку до суду надішли заперечення на відповідь позивача, наданою на відзив відповідача. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у заявах по суті сторони відповідача. Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача і заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. На підставі рішення Київської міської ради від 20 червня 2017 року N 439/2661 «Про припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», припинено дію Угоди 2001 з 27 квітня 2018 року та передбачено визначити комунальне підприємство та закріпити за ним на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернуте із володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення Угоди. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 року № 1693 комунальним підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернуте із володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення Угоди, визначено Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Таким чином після припинення Угоди, майно комунальної власності, повернуте Київській міській державній адміністрації із володіння та користування ПАТ «Київенерго», і у подальшому від Київської міської державної адміністрації передано Комунальному підприємству «Київтеплоенерго». 28 березня 2018 року у газеті Київської міської ради «Хрещатик» № 34 (5085), опубліковано оголошення про те, що КП «Київтеплоенерго» стає виконавцем послуг з центрального опалення і центрального постачання гарячої води та розміщено договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, який є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами, які в установленому законом порядку не надали заперечення щодо його умов. Відповідно до Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 Комунальному підприємству «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. КП «Київтеплоенерго» набуло функції виконавця послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житловому будинку за адресою місця проживання [PERSON] з 01 травня 2018 року. Отже, [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] , де КП «Київтеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води споживачам у м. Києві з 01 травня 2018 року й, відповідно, формує рахунки для оплати наданих споживачам послуг. Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню та Індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води по кв. 91 із [PERSON] не укладалися. Згідно з інформацією щодо опалювальної площі житлового будинку [ADDRESS] , інтегрована мережними ресурсами до програмного комплексу КП «Київтеплоенерго» попереднім суб`єктом господарювання - ПАТ «Київенерго», станом на 01 лютого 2020 року дорівнювала: опалювальна площа квартир 7 811, 55 м кв; опалювальна площа нежитлових приміщень, система опалення яких підключена до загальнобудинкової системи 1 131, 20 м кв; опалювальна площа місць загального користування будинку 1 593, 00 м кв. Згідно з даними програмного комплексу КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», у листопаді 2022 року загальна опалювальна площа будинку становить - 10 535, 75 кв м, яка складається з: опалювальна площа житлових приміщень будинку - 7 811, 75 кв м, опалювальна площа вбудованих приміщень - 1 131, 20 кв м, опалювальна площа місць загального користування - 1 593, 00 грн. Відповідач визнав, що за період з листопада 2020 року по березень 2024 опалювальна площа будинку позивача в рахунках збільшилася з 7 811, 55 кв м до 7 812, 05 кв м, і різниця дійсно складає 0,5 кв м, що пояснюється наданням мешканцями будинку уточненої інформації щодо опалювальної площі їх квартир при відкритті і переведенні нових особових рахунків для нарахування плати за послуги постачання теплової енергії, централізованого опалення та гарячого водопостачання власниками квартир. 01 грудня 2022 року по квартирі [ADDRESS] , на підставі наданих власником до Комунального концерну «Центр комунального сервісу» (КК «ЦКС») правоустановчих документів та технічного паспорту, змінено опалювальну площу з 54, 70 м кв на 55, 20 м кв, тобто на 0, 5 кв м. Також на підставі наданих власником до Комунального концерну «Центр комунального сервісу» (КК «ЦКС») правоустановчих документів та технічного паспорту були внесені зміни опалювальної площі і по квартирі [ADDRESS] з 30 листопада 2023 року з 54, 90 м кв на 60, 20 м кв, що призвело до зміни опалювальної площі житлових приміщень по будинку, при цьому опалювальна площа нежитлових приміщень та місць загального користування не змінювалась. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Правовідносини у сфері надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води і водовідведення регулюються Законом України «Про теплопостачання». Законом України «Про житлово-комунальні послуги» Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. Функції виконавця послуг з постачання централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води набуло з 01 травня 2018 року, тому на момент виникнення договірних відносин з [PERSON] , Закон України «Про житлово-комунальні послуги» діяв у редакції від 24 червня 2004 року. Відповідно до частини сьомої ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції на час виникнення договірних правовідносин) договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до частини другої ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною другою ст. 642 Цивільного кодексу України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Встановлено, що договірні правовідносини між КП «Київтеплоенерго» та [PERSON] регулюються умовами опублікованого у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085) договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Нарахування плати та визначення обсягів за комунальні послуги у вищезазначеному будинку регулюються Законом України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року № 1182 та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства Регіонального розвитку ЖКГ України № 315 від 22 листопада 2018 року. Відповідно до змін до Методики № 315 затверджених Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358, власники приміщень в будинку окрім обсягу теплової енергії, спожитої, згідно з показниками індивідуального або будинкового засобу обліку теплової енергії, мають сплачувати за обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби на опалення, до якого входять витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, а також за обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання. Отже, для мешканців житлового будинку [ADDRESS] , КП «Київтеплоенерго» набуло функцій виконавця послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з 01 травня 2018 року, відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу міста Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». Тобто комунальні послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, для мешканців житлового будинку [ADDRESS] , надавались комунальним підприємством «Київтеплоенерго» на підставі публічного договору про приєднання, з урахуванням норм чинного законодавства України та типового дговору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та оприлюднено у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085), який вважається акцептованим (прийнятим) усіма споживачами, які в установленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору. З 01 травня 2021 року, відповідно до Закону України від 03 грудня 2020 року № 1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» набули чинності зміни до Закону України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги». Оскільки квартири з обладнаними квартирними засобами обліку теплової енергії та індивідуальними системами опалення у житловому будинку [ADDRESS] відсутні, опалювальна площа місць загального користування будинку входить до загальної опалювальної площі будинку. У рахунках-повідомленнях, які направлялись на адресу мешканців будинків, зазначалась загальна опалювальна площа квартир будинків та обсяг теплової енергії витрачений саме на опалення квартир будинку - за мінусом обсягу теплової енергії, який було витрачено на опалення вбудованих приміщень. Обсяг теплової енергії, витрачений на опалення вбудованих приміщень у будинках, визначався за іншими алгоритмами та відображався у відповідних платіжних документах, які направлялись на адресу вбудованих приміщень. Зазначений обсяг теплової енергії віднімався від загального обсягу теплової енергії витраченої на опалення будинку. Залишок теплової енергії розподілявся на опалювальну площу квартир. Відповідно до підпунктів 2.3.7 та 2.8.2. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, виконавці послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюють технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації. Під час підготовки житлового фонду до експлуатації у зимовий період саме зазначеними виконавцями житлово-комунальних послуг повинно виконуватися усунення несправностей внутрішніх систем тепло, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами. Отже, суд встановив, що КП «Київтеплоенерго» не утримує внутрішньобудинкові мережі житлових будинків і витрати на обслуговування внутрішньобудинкових мереж входять до складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Доводи сторони відповідача спростовують висновки позивача щодо порушення її прав та інтересів як споживача послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов безпідставний і не підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: dismissed