Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

29.04.2024 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] , подана представником позивачки - адвокатом Костюченко Владиславом Костянтиновичем до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначає, що 03.11.2018 року позивачка уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який згідно зі свідоцтвом про шлюб був зареєстрований Новгород-Сіверським міськрайоним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис в книзі реєстрації шлюбів №70 від 03.11.2018 року. Від шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що шлюб фактично розпався, позивачка та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачкою. Позивачка вважає, що відсутній спір щодо місця проживання дитини за домовленістю між сторонами син проживатиме разом з нею, відповідач бере участь в його вихованні та утриманні, в тому числі шляхом сплати аліментів за рішенням суду. Але при спілкуванні з відповідачем останній нерідко допускає висловлювання, що дитина має проживати з ним, тому питання про наявність чи відсутність спору про місце проживання дитини підлягає з`ясуванню та вирішенню в суді. Позивачка вважає, що за наведених обставин (сім`я фактично розпалась) збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. \~ \~ \~ \~У першому судовому засіданні позивачка [PERSON] та її преставник [PERSON] просили суд розірвати шлюб та визначити місце проживання дитини разом з матір`ю, а відповідач [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу, але заявив, що він не згоден з тим, що дитина після розірвання шлюбу проживала з позивачкою, натомість бажає, щоб дитина проживала разом з ним. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У зв`язку з чим судом було оголошено перерву та надано сторонам час для викладення заяв по суті справи у письмовій формі, а саме для подання позивачкою заяви про збільшення позовних вимог, а відповідачем - зустрічної позовної заяви. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~21.08.2024 року представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач визнає позовну вимогу про розірвання шлюбу та проти його розірвання не заперечує. При цьому зауважує, що прохальна частина позовної заяви не містить в собі вимоги про визначення місця проживання дитини, хоча така вимога заявляється позивачкою у судовому засіданні, тому позовна заява не відповідає вимогам ст.175-177 ЦПК України, оскільки не містить: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують ваказані обставини, а саме, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини (яка взагалі не сформульована) пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Крім того позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини. За таких обставин представник відповідача вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху. 12.09.2024 року представником позивачки адвокатом Костюченко В.К. було надано відповідь на відзив, в якому представник зазначає, що відзив було подано без додержання вимог ст.178 ЦПК України, а також посилається на Постанову Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавста при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей , дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей, чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. На момент подання позовної заяви про розірвання шлюбу позивачка виходила з того, що відповідач не має заперечень щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу саме з нею (сторони тривалий час разом не проживають, дитина фактично проживала разом з позивачкою, з відповідача на користь позивачки судовим рішеням стягнуті аліменти на утримання дитини, відповіднє судове рішення відповідачем не оскаржувалось, аліменти відповідачем фактично сплачуються. \~ \~ \~ \~ Також 12.09.2024 року представником позивача було подане до суду клопотання про перехід до розгляду позовної заяви зі спрощеного до загального позовного провадження та залучення до участі у справі третьої особи - Органу опіки та піклування Новгород-Сіверської міської ради, а також надано рішення №223 від 09.08.2024 року виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області та висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] . В подальшому, в судовому засіданні 12.09.2024 року відповідач [PERSON] під звукозапис повідомив суду, що згоден на те, щоб дитина після розірвання шлюбу залишилась проживати з матір`ю та проти розірвання шлюбу не заперечує. Представник відповідача [PERSON] в судому засіданні посилався на заперечення, викладені у видзиві на позовну заяву, зазначаючи, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~ 03.11.2018 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 70 від 03.11.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5) Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу України (далі СК України) - \~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодекс. Згідно ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4\~ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України, \~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду В судовому засіданні встановлено, що перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, фактично їх сім`я розпалась, сторони проживають окремо, шлюб існує лише формально. Позивачка в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу. Тому, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Також судом не встановлено обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу в порядку ч.3 ст.105 СК України. Позивачка, відповідно до положень\~ ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання залишити прізвище « [PERSON] ». З приводу вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд враховує наступне, осільки позивачка просить визначити місце проживання дитини разом з нею, а відповідач в судовому засіданні повідомив суду, що не заперечує проти того, щоб дитина залишилась проживати з матір`ю, отже сторони в розумінні положення ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України досягли згоди щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю [PERSON] . Судові витрати суд розподіляє на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~та стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved