Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Гулян Я.В., звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача 20.07.1990 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Побудувати відносини на почуттях взаємної любові та поваги один до одного сторонам не вдалося. Через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на уклад сімейного життя та стосунки подружжя спільне життя сторін не склалось. Відповідач зловживає спиртними напоями та не турбується про матеріальне і побутове забезпечення сім`ї, допускає подружні зради. У зв`язку з цим між ними систематично виникають конфлікти, які привели до втрати почуттів, які колись були основою їхньої сім`ї. П`ять років тому вони припинили шлюбні відносини та спільне проживання, спільного господарства не ведуть та спільним побутом не пов`язані. Їх сім`ї фактично не існує. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення не бажає та вважає його неможливим в цілому. Спору з приводу поділу майна між ними на даний час немає. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС неможливо, оскільки відповідач її прохання з цього приводу ігнорує. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 26.01.2024 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.03.2024 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, до розгляду справи по суті вимог від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в\~судові засідання,\~призначені 19.04.2024,\~17.05.2024,\~08.07.2024\~та 10.09.2024,\~не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлялася належним\~чином шляхом\~направлення судових\~повісток про\~його виклик\~в судові\~засідання на\~адресу місця\~його проживання,\~зареєстровану в\~установленому порядку,\~при цьому,\~поштові відправлення\~з судовими\~повістками на\~08.07.2024\~та 10.09.2024\~повернулись на\~адресу суду\~з відміткою\~про невручення\~у зв`язку\~з відсутністю\~адресата за\~вказаною адресою.\~Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. 10.09.2024 на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , 20.07.1990 року Палацом одружень №1 м. Ленінграда було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , про що складено актовий запис №4115. Побудувати спільне життя сторонам не вдалось, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані, проживають окремо. Позивач не бажає примирення з відповідачем та не має наміру на збереження шлюбу, тому наполягає на його розірванні. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved