Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: Дністровське басейнове управління водних ресурсів, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що рішенням Устянської сільської ради №6 від 19.03.2015 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] » останньому затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку, площею 0,0600 га, для ведення садівництва, що розташована в межах населеного пункту с. Устя Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району. В подальшому [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на вищевказану ділянку. Після чого, [PERSON] згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2017 р. передав у власність для [PERSON] вказану земельну ділянку, площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, село Устя. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20.03.2020 року справа №676/5346/17 (набрало законної сили 02.04.2021) визнано незаконним та скасовано рішення Устянської сільської ради №6 від 19.03.2015 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] », згідно якого останньому затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку, площею 0,0600 га, для ведення садівництва, що розташована в межах населеного пункту с. Устя Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району та визнано недійсним свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 10.04.2015 року , видане Реєстраційною службою Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області на земельну ділянку, площею 0.0600 га, для ведення садівництва, що розташована в межах населеного пункту с. Устя Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району, кадастровий номер земельної ділянки: 6822489100:01:001:0108. Таким чином, спірна земельна ділянка (кадастровий номер 6822489100:01:001:0108) вибула із земель комунальної власності поза волею власника - держави в особі Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради. Позивач просить зобов`язати [PERSON] повернути земельну ділянку водного фонду з кадастровим номером 6822489100:01:001:0108 загальною площею 0,06 га яка розташована на в межах села Устя Слобідсько-Кульчиївецької сільської ради Кам`янець Подільського Хмельницької області Слобідсько-Кульчиївецькій сільській раді та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером 6822489100:01:001:0108, із одночасним припиненням (скасуванням) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку із кадастровим номером 6822489100:01:001:0108 та усіх інших зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1560949268224. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві. В судове засідання представник Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача - [PERSON] адвокат Рудик В. в судовому засіданні позов не визнав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Басейнове управління водних ресурсів річок Прут та Сірет в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності. Вважає, що позов підлягає задоволенню. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] адвокат Бокуліч В.П. в ході судового розгляду позов не визнав. Заслухавши учасників судового розгляду , вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, судом встановлено наступне. Рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 20 березня 2020 року , справа за № 676/5346/17 встановлено, що за результатами опрацювання даних із Публічної кадастрової карти України, співставлення план-схем землеустрою щодо відведення земельної ділянки для [PERSON] , експлікації земель за ф.6 ЗЕМ, плану-схеми розташування земельних ділянок розробленого ФОП « [PERSON] » та враховуючи картографічні матеріали проектної документації водоохоронної зони Дністровського водосховища по Кам`янець-Подільському району земельна ділянка кадастровий номер : 6822489100:01:001:0108 розташована в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища. Крім того даним рішенням встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24 травня 2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу, [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №317 [PERSON] набув право власності земельну ділянку площею 0,0600 га кадастровий номер земельної ділянки: 6822489100:01:001:0108. Відповідачка [PERSON] в заяві від 24 травня 2017 року дала згоду на придбання чоловіком [PERSON] земельної ділянки в селі Устя Кам`янець - Подільського району за кошти, що є спільною сумісною власністю. Суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила: 1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном; 2) у другому реченні того ж абзацу - охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями; 3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)). ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий і навпаки встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Прокурор в судовому засіданні пояснив, що спірна земельна ділянка вільна від будь яких забудов , що підтверджується копією акту обстеження від 06 травня 2021 року. В акті обстеження земельної ділянки кадастровий номер : 6822489100:01:001:0108 старостою села Устя та спеціалістом - землевпорядником вказано, що при обстеженні земельної ділянки забудов не виявили. Суд критично оцінює даний акт , оскільки прокурором не було надано суду доказів, що староста села та землевпорядник мають належну кваліфікацію і повноваження для складання даного акту , крім того відомості, які містяться в даному акті , спростовуються наступними доказами. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна за № 264165806 від 02 липня 2021 року вбачається, що на земельній ділянці кадастровий номер : 6822489100:01:001:0108 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] право влалсності на незавершене будівництво , відсоток готовності будівництва становить 10 % , підставою внесення запису є рішення державного реєстратора , індексний номер : 41271754 від 24 травня 2018 року (Т. 1, а.с. 44 45). Підставою для реєстрації права власності за [PERSON] на незавершене будівництво , відсоток готовності будівництва становить 10 % було Повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів , будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта від 01.08.2018 року номер ХМ 061172131460, технічний паспорт нежитлових та житлових будівель незавершених будівництвом на Садовий будинок по [ADDRESS] , рішення Виконавчого комітету Устянської сільської ради від 10 травня 2018 року про присвоєння поштової адреси нерухомому майну , яким присвоєно поштову адресу : [ADDRESS] земельній ділянці з кадастровим номером : 6822489100:01:001:0108 (т.1, а.с. 110 - 114). Факт реєстрації права власності на на незавершене будівництво , відсоток готовності будівництва становить 10 % суд розцінює, як визнання державними органами законності здійснення будівництва відповідачем на спірній земельній ділянці. Право держави вимагати повернення земельної ділянки, яка незаконно вибула із її власності, передбачене у чинному законодавстві України. Відповідні приписи, що регламентують підстави усунення перешкод у користуванні майном, є доступними, чіткими та передбачуваними. У зв`язку з цим суд вважає, що зобов`язання відповідача [PERSON] повернути спірну земельну ділянку призведе до позбавлення його права власності на неї без виплати суми компенсації вартості здійсненого будівництва призведе до недотримання необхідного справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи і становить непропорційний тягар для відповідача (див. рішення у справах «Святі монастирі проти Греції» (The Holy Monasteries v. Greece), від 09 грудня 1994 року, пункт 71, Серія А № 301-А, та\~«Колишній король Греції та інші проти Греції»\~[ВП] (Former King of Greece and Others v. Greece) [GC], заява № 25701/94, пункт 89, ЄСПЛ 2000-XII). У контексті скасування помилково наданих майнових прав принцип «належного урядування» може покладати на державні органи обов`язок діяти оперативно у виправленні їхньої помилки, а також потребувати виплати адекватної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишнім добросовісним власникам (див. зокрема, рішення у справі\~«Рисовський проти України»\~(Rysovskyy v. Ukraine), заява № 29979/04, пункт 71, від 20 жовтня 2011 року, з подальшими посиланнями). За таких обставин суд вважає що в задоволенні позову слід відмовити. При вирішенні спору суд також враховує, що в зв`язку з повідомленням Слобідсько Кульчієвецької сільської ради , яка є правонаступником Устянської сільської ради , що вона не має наміру звертатись до суду з відповідним позовом , прокурор мав всі повноваження відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на звернення до суду з відповідним позовом. Також суд враховує, що земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). В зв`язку з відмовою в задоволенні позову з відповідачів не підлягає стягненню на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір в рівних частинах, сплачений за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed