Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. Обґрунтовуючи позов, посилався на те, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт, посвідчений 21 серпня 2017 року приватним нотаріусом КМНО Пахомовою Н.І. за реєстровим номером 3335, яким заповів все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б не складалось, позивачу по справі. Покійний [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , який був укладений 19 червня 1980 року, актовий запис про шлюб № 380, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис номер 705. Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно за адресою: [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 2364, від 22.06.2018 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Пахомовою Н.І., вказує, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, після звернення до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини, звернувся до06.06.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КРНО Пахомової Н.І. але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено через те, що, позивач пропустив визначений законом строк для подання заяви для прийняття спадщини, про що, видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної від 28 березня 2023 року, в якій позивачу рекомендовано звернутися до суду. Позивач наполягає на тому, що він не подав заяву про прийняття спадщини через поважну причину, а саме за станом здоров`я, одразу після смерті спадкодавця було загострення стану здоров`я, позивач лікувався амбулаторно, проходив обстеження. також після оголошення, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64\\2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозицій Ради національної безпеки, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України « Про правовий режим воєнного стану» в країні воєнного стану з передбаченими законом заходами щодо забезпечення правового режиму воєнного стану, були об`єктивні складнощі у зверненні до нотаріуса задля оформлення спадщини через загрозу російської агресії, також через ракетні обстріли та обмеження електроенергії, позивач був обмежений у праві звернення до нотаріуса у вказаний період. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визначити додатковий строк протягом одного місяця для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2024 року, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та задоволено клопотання позивача та витребувано від приватного нотаріуса Пахомової Н.І. належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач та його представник в підготовче судове засідання призначене на 19 серпня 2024 року не з явились, представник позивача надала заяву про підтримання позовних вимог та закриття підготовчого судового засідання, відповідач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про визнання позову. Ухвалою Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу від 19 серпня 2024 року підготовче судове засідання завершене та призначене справу до судового розгляду в судовому засіданні призначеному на 18 вересня 2024 року. Від відповідача, Виконавчого комітету Центрально Міської районної у місті ради надійшла заява, в якій просить судове засідання по справі проводити без своєї участі, не заперечує проти ухвалення рішення по справі, за наявності доведених обставин. Позивач та його представник надали до суду заяву про проведення судового засідання без участі, підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Суд дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, встановленим наступне. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть № 1632, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть № 705, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 19 червня 1980 року, актовий запис про шлюб № [NUMBER] , свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] . Після смерті дружини, [PERSON] , [PERSON] отримав у власність 1\\2 частку частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , про що отримав свідоцтво про право власності, яке видане приватним нотаріусом КРНО Пахомовою Н.І. за реєстрованим номером 22.06.2018 року за реєстровим номером 2364. Спадкодавець [PERSON] за життя склав заповіт, посвідчений 21 серпня 2017 року приватним нотаріусом КМНО Пахомовою Н.І. за реєстровим номером 3335, яким заповів все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б не складалось, позивачу по справі. Із спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Пахомовою Н.І. після смерті [PERSON] вбачається, що позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом. Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці померлого [PERSON] відсутні. Заповіт посвідчений 21 серпня 2017 року на позивача по справі є чинним на не скасованим, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28 березня 2024 року, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Пахомовою Н.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з тим, що спадкоємець, позивач по справі не прийняв спадщину в установлений законом строк. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частина третя статті 1272 ЦК України може бути застосована у разі: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, гарантовано право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви та ураховуючи принцип суб`єктивності оцінки при визначенні поважності причин пропуску строку на подання заяви на прийняття спадщини, таке питання вирішується в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Разом з тим обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк. Суд вважає, що із встановлених у цій справі обставин можна дійти висновку, що пропуск позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини викликано об`єктивними труднощами, оголошеним в країні через повномасштабну військову агресію Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року та станом здоров я позивача. Зважаючи на викладені обставини,суд вважає, що у позивача існували поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, приймаючи заяву про визнання позову відповідачем, і тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк в один місяць, для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем під час звернення до суду в заяві зазначено, що судові витрати по справі позивач просить залишити за ним та не стягувати з відповідачів, тому судові витрати позивача, які складаються із оплати судового збору в сумі 1211, 2 гривень, залишаються за позивачем та не підлягають стягненню із відповідачів. На підставі ст. ст. 1220, 1222, 1223, 1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України, та

Outcome: approved