Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Військова частина [NUMBER] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. У позовній заяві викладено наступну позицію. Працівник Збройних Сил України [PERSON] працювала на посаді бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини [NUMBER] з 03.12.2001 по 25.08.2020. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №19 від 30.01.2017 перепризначена на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини [NUMBER] . 26.03.2020 у військовій частині [NUMBER] проведено аудит. На підставі виявлених у ньому правопорушень, наказом командира частини від 27.03.2020 №212 та від 17.04.2020 №284 проведено службове розслідування стосовно правопорушень, які виявлені під час фінансового аудиту та аудиту відповідності військової частини [NUMBER] та встановлення винних осіб. За результатами вказаного розслідування встановлено, що ТВО заступника командира частини з інженерно-авіаційної служби начальником інженерно-авіаційної служби військової частини [NUMBER] [PERSON] поданий рапорт від 25.03.2019, який зареєстровано 29.03.2019, вх. №961 про преміювання інженера-інструктора бортового працівника ЗС України [PERSON] в розмірі 160% за березень 2019 року. Вказаний рапорт також задоволений командиром військової частини з резолюцією «НВП в наказ», погоджений начальником фінансово-економічної служби [PERSON] .. В подальшому виданий наказ командира частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 29.03.2019 №65 про преміювання [PERSON] в розмірі 160%. Проте, працівнику ЗС України [PERSON] виплачена премія за березень 2019 року в сумі 27085,00 грн., що становить 242% посадового окладу з нарахуванням надбавок та доплат, при тому, що розмір премії мав становити 160% посадового окладу з нарахуванням надбавок і доплат. Таким чином, переплата заробітної плати працівнику ЗС України [PERSON] становить 9166,25 грн.. Відповідальною особою за нарахування зарплати працівникам ЗС України визначено бухгалтера працівника ЗС України [PERSON] , яка пояснила, що переплата премії [PERSON] виникла внаслідок того, що вона не перевіряла яка сума преміювання вказана в наказі командира частини. В подальшому [PERSON] 14.05.2020 особисто було подано заяву командиру військової частини № [NUMBER] з клопотанням дозволити їй в добровільному порядку відшкодувати безпідставну виплату премії працівнику ЗС України [PERSON] в розмірі 9166,25 грн. Дане клопотання задоволено командиром частини. Таким чином, [PERSON] , подавши вказане клопотання, визнала свою вину у вчиненому в повному обсязі. Безпідставна виплата премії [PERSON] бла здійснена [PERSON] через порушення нею вимог нормативно-правових актів та посадової інструкції. За результатами вказаного службового розслідування було видано наказ командира військової частини [NUMBER] від 21.05.2020 №53 «Про результати службового розслідування призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] від 27.03.2020 №212». Відповідно до п. 3 вказаного наказу помічнику командира з фінансово- економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби наказано: суму заподіяної шкоди в розмірі 9166,25 грн., що виникла внаслідок переплати премії працівнику ЗС України [PERSON] обліковувати в «Книзі обліку нестач частини», «Книзі грошових стягнень та нарахувань частини»; в подальшому стягувати суму заподіяної шкоди в розмірі 9166,25 грн., що виникла внаслідок переплати премії працівнику ЗС України [PERSON] з працівника ЗС України [PERSON] встановленим порядком. В подальшому, відповідно до вимог заяви [PERSON] від 14.05.2020 №3880, зазначеного наказу командира частини № [NUMBER] від 21.05.2020, працівником ЗС України [PERSON] здійснювалося відшкодування заподіяної шкоди. Також працівник ЗС України [PERSON] відповідно до п. 3 наказу командира частини від 25.08.2020 №164 було звільнено з роботи за власним бажанням. Таким чином, залишок невідшкодованої суми заподіяної шкоди становить 7973,75 грн., яка підтверджується копією «Книги грошових стягнень і нарахувань частини». Незважаючи на численні звернення військової частини працівник ЗС України [PERSON] не бажає відшкодовувати залишок заподіяної шкоди. Внаслідок чого військова частина [NUMBER] вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. З огляду на вищевикладене, просить стягнути з [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 7973,75 грн.. Ухвалою суду від 16.06.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Військової частини [NUMBER] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання. Ухвалою суду від 16.02.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідачки [PERSON] адвоката Матюхи В.В. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Військової частини [NUMBER] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав за викладених в позовні заяві обставин, просив їх задовольнити. Додатково вказав, що розбіжності між назвою посади відповідачки в наказі і в посадовій інструкції не має суттєвого значення для справи, посадові обов`язки відповідачки однакові. Відповідачка [PERSON] була ознайомлена зі своїми посадовими обов`язками. Наказ про нарахування премії [PERSON] не скасований. Нарахування [PERSON] коштів у більшому розмірі доводиться тим, що ідповідачка, подавши заяву про добровільне відшкодування, визнала факт такого порушення своїх посадових обов`язків. Наказ про стягнення з [PERSON] грошових коштів було винесено на підставі результатів аудиторської перевірки та самої заяви [PERSON] .. Окрім того, зазначив, що відповідачкою та її представником не було подано до суду відзиву, в якому би сторона обгрунтовано заперечувала щодо заявленого позову та на підставу цього заперечення надала би відповідні докази. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Безрученко Д.П. позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити. Додатково представник відповідачки вказав, що незрозуміло, що було зазначено у висновку аудиторської перевірки, оскільки такого доказу позивач до матеріалів справи не долучив. Окрім того, якщо [PERSON] було подано заяву про відрахування з неї грошових коштів, то незрозуміло правових підстав задоволення цієї заяви. Також, є незрозумілими і повноваження [PERSON] , оскільки долучена до матеріалів справи посадова інструкція не містить її дати, невідомо чи ознайомлена [PERSON] із даними посадовими обов`язками. Незрозуміло за який період ця посадова інструкція. Окрім того, чи мала [PERSON] саме такі повноваження також нічим не доведено. Незрозуміло чи пов`язана виплата коштів у більшому розмірі з діями [PERSON] .. Також матеріали справи не містять доказів, що ці кошти було нараховано і по факту вони були виплачені, відсутні первинні бухгалтерські документи. З огляду на вказане, вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що саме відповідачка порушила права та інтереси позивача. Відповідачка [PERSON] додатково вказала, що з 1995 року вона працювала бухгалтером. У Військовій частині [NUMBER] вона також працювала бухгалтером. З посадовими обов`язками її ніхто не ознайомлював, посадову інструкцію не доводив. Не погоджується, що саме нею було виплачено [PERSON] грошові кошти в більшому розмірі ніж в наказі, оскільки було два рапорти. Спочатку був рапорт на преміювання [PERSON] в розмірі 160%. У [PERSON] тривалий час була заборгованість кожного місяця, коштів постійно не вистачало і він скаржився з цього приводу. Внаслідок чого у нього виникла дуже велика заборгованість. Потім коли проводилася аудиторська перевірка, [PERSON] вказав на це ревізору, який, в свою чергу, вказав не писати 160%, а щоб вона вписала суму, яка у неї залишилася не виплаченою [PERSON] .. Коли прийшов рапорт на виплату 160% [PERSON] , то вона не писала 160%, там був прочерк, і вона рукою проставила ту суму, яку мала нарахувати [PERSON] .. Того рапорта не було, куди він подівся не знає, адже вона і [PERSON] були разом у командира частини. Командир частини у її присутності підписав рапорт, а стройова частина, яка завжди все друкує на комп`ютері, віддрукували та викинули. Від [PERSON] , вимагали повернути грошові кошти, але він відмовився, і тоді її викликав до себе командир частини та сказав, або вона пише заяву на звільнення, або вона пише заяву про добровільне відшкодування. Відтак вона написала заяву про відрахування з неї цих коштів. З неї відраховували по 1000 грн, але потім її звільнили. З наказом №65 її не знайомили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу №19 від 30.01.2017 командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) у зв`язку з переходом військової частини на новий штат відповідно до директив командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 11.11.2016 №Д-350/106/1/14дск/ОШ та від 30.12.2016 №Д-350/106/1/16дск/ОШ працівника Збройних Сил України [PERSON] переведено з 31.01.20217 за її згодою на постійну роботу на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби Бухгалтера фінансово-економічної служби, ВОС-070715. Встановлено посадовий оклад 2768 грн. на місяць. Виплачувати відсоткову надбавку до посадового окладу за підтримання бойової готовності у розмірі 50% (а.с. 8). Згідно витягу з наказу №65 від 29.03.2019 командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) відповідно до п. 6 «Протоколу наради із керівним складом КПС України» №4691 пз від 19.05.2016 преміювати у розмірі 160% посадового окладу з урахуванням надбавок та доплат за березень 2019 працівника ЗСУ [PERSON] інженера-інструктора бортового, який виконував польоти у березні 2019 (а.с. 9). З копії заяви [PERSON] від 14.05.2020 на ім`я командира військової частини [NUMBER] (а.с. 10) вбачається, що відповідно до аудиторського звіту від 26.04.2020 №234/3/7аз встановлено переплату премії працівнику ЗСУ [PERSON] в сумі 9166,25 грн., тому просить їй дозволити в добровільному порядку компенсувати з утриманням з її заробітної плати в сумі 1500,00 щомісячно до повного погашення. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] №53 від 21.05.2020 помічнику командира з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби військової частини [NUMBER] : суму заподіяної шкоди в розмірі 22162,50, що виникла внаслідок переплати грошової доплати на оздоровлення підполковнику [PERSON] , суму заподіяної шкоди в розмірі 9166,25 грн., що виникла внаслідок переплати премії працівнкиу ЗСУ [PERSON] обліковувати в «Книзі обліку нестач частини», «Книзі грошових стягнень та нарахувань частини»; в подальшому стягнути суму заподіяної шкоди в розмірі 22162,50 грн., що виникла внаслідок переплати грошової допомоги на оздоровлення підполковнику [PERSON] з майора [PERSON] та суму заподіяної шкоди в розмірі 9166,25 грн., що виникла внаслідок переплати премії працівнику ЗСУ [PERSON] з працівника ЗСУ [PERSON] встановленим порядком (а.с. 11). Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №164 від 25.08.2020 [PERSON] , бухгалтера фінансово-економічної служби звільнено з роботи за власним бажанням відповідно до п. 1 ст. 38 КЗпП з 25.08.2020. Вирішено питання виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток (а.с. 12). З копії листа за підписом командира військової частини [NUMBER] від 02.12.2020 №350/119/1/1579/ПС (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] пропонується відшкодувати шкоду заподіяну державі в особі військової частини [NUMBER] в розмірі 7973,75 грн. шляхом перерахування вказаної суми на рахунки військової частини [NUMBER] . На а.с. 20-23 міститься витяг з «Книги грошових стягнень і нарахувань Військової частини [NUMBER] », яка розпочата 04.01.2021, з якої вбачається, що по працівнику ЗСУ України [PERSON] станом на 01.01.2021 рахується заборгованість в сумі 7973,75 грн., запис перенесено з книги за 2020 рік. Підстава наказ командира військової частини [NUMBER] від 21.05.200 №53. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Відповідно до ч. 1 п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Предметом даного позову є стягнення із відповідачки на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 7973,75 грн., завданої внаслідок переплати премії працівнику Збройних Сил України [PERSON] .. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.ст. 79, 80 ЦПК України). Частиною першою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом із тим, позивач заявляючи позовну вимогу про стягнення з відповідачки заподіяної матеріальної шкоди в сумі 7973,75 грн., та як на підставу вказаного стягнення, посилається на встановлені результатами службового розслідування порушення відповідачкою її посадових обов`язків визначених посадовою інструкцією, результатами аудиторської перевірки, а також заявою відповідачки, в якій вона просила дозволити їй в добровільному порядку компенсувати заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. До матеріалів позову позивачем не було долучено ані результатів службового розслідування, ані результатів аудиторської перевірки, ані посадової інструкції відповідачки, що позбавляє суд перевірити факт порушення відповідачкою своїх посадових обов`язків внаслідок чого було завдано позивачу матеріальної шкоди. Окрім того, суд критично оцінює заяву [PERSON] від 14.05.2020, оскільки її зміст беззперечно не доводить факт того, що вказана переплата премії працівнику ЗС України [PERSON] сталася з вини відповідачки. До того ж, позивачем не було долучено до матеріалів позову первинних фінансових документів щодо нарахування та виплати працівнику ЗС України [PERSON] премії в розмірі понад 160%, його відмови від повернення надлишково виплачених грошових коштів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи положення\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed