Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом, однак вона не може її прийняти, оскільки форма документа, який потрібен для підтвердження факту смерті виданої на тимчасово окупованій території України вважається недійсною. В судове засідання представник заявника не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала заявлену вимогу та просив її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомила про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно медичного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19.03.2024 року Сімферопольською клінічною лікарньою швидкої медичної допомоги №6 [PERSON] помер [INFO] . Також свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 22.03.2024 року відділом реєстрації смерті м.Сімферополь Департаменту запису актів громадянського стану за фактом смерті [PERSON] , є невстановленого зразка та не відповідає державним вимогам. Відповідно до ч.3,4 ст.49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Пунктом 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану в тому числі на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Частиною першою статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Враховуючи те, що встановлення вказаного факту для заявника має юридичне значення для прийняття спадщини, факт смерті [PERSON] доведено вищевказаними письмовими доказами, то заяву слід задовольнити. На підставі ст.ст.315, 317 ЦПК України,

Outcome: approved