Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~ТОВ «Коллект Центр» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 14.07.2021р між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений Договір № 4463985, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 9500,00 грн., строк користування кредитом 30 днів, відсоткова ставка 1,90% за один день користування кредитом. 04.02.2022р. ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором про надання споживчого кредиту № 4463985 від 14.07.2021р., що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та боржником яким є [PERSON] . У свою чергу, 10.01.2023року між ТОВ « «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, в тому числі за Договором № 4463985 від 14.07.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та позичальником, яким є [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до Відповідача. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 10.05.2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 31327,61 грн.. з яких: Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 9500,00 грн.; Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 21660,00 грн., нараховані 3% річних -15,61 грн., інфляційні втрати 152,00грн., яку позивач про сить стягнути з відповідача, та 3028,00грн судового збору та 9000,00грн витрати на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19.06.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримала, просила задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надали заяву про зменшення розміру витрат на правову допомогу. Враховуючи\~вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до\~часткового задоволення з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини в сфері\~договірних зобов`язань, а саме з договору кредиту,\~що регулюються\~відповідними нормами ЦК України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.07.2021р між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений Договір № 4463985, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 9500,00 грн., строк користування кредитом 30 днів, відсоткова ставка 1,90% за один день користування кредитом. 04.02.2022р. ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором про надання споживчого кредиту № 4463985 від 14.07.2021р., що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та боржником яким є [PERSON] 10.01.2023року між ТОВ « «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, в тому числі за Договором № 4463985 від 14.07.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та позичальником, яким є [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як убачається\~з розрахунку\~заборгованості відповідач\~ перед\~ТОВ «Коллект\~центр»,\~внаслідок невиконання\~своїх зобов`язань\~за кредитним\~договором виникла\~заборгованість,\~яка станом\~на 10.05.2024\~року,\~відповідно до\~розрахунку заборгованості,\~становить 31327,61 грн.. з яких: Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 9500,00 грн.; Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 21660,00 грн., 3% річних - 15,61грн., інфляційні втрати - 152,00грн. Відповідно до статей 12,81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором до позивача по справі. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за кредитним договором у сумі 31327,61 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 гривень. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00грн., суд зазначає наступне. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію Договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, укладеного між ТОВ «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістаснс», копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» про види послуг та їх ціну, платіжну інструкцію № 0433350000 від 10.05.2024 року, копію заявки на надання юридичної допомоги № 1060 від 26.04.2024року на суму 9000 грн по супроводу примусового стягнення заборгованості, копію витягу з Акту про надання юридичної допомоги від 03.04.2024року. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, співмірність даних витрат, які суд вважає завищеними, тому суд вважає такими, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved