Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 22.03.2024 року надійшла позовна заява яка подана, і інтересах [PERSON] , адвокатом Можиним О.В. про стягнення , в солідарному порядку, з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу падінням дерева, у розмірі 421\~080,00 грн. Ухвалою суду від 13.05.2024 в якості співвідповідача у солідарному стягненню було залучено Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що транспортний засіб - автомобіль марки BMW X5, р/н [NUMBER] , 2004 року випуску, зазнав пошкодження 27.08.2023 року, близько о 20:45 годин у дворі будинку [ADDRESS] ) при падіння на нього дерева, яка росло у цьому дворі. Внаслідок падіння дерева автомобіль зазнав механічних пошкоджень , вартість матеріальної шкоди визначена висновком експерта, а у судовому засіданні наполягаючи на задоволенні шкоди представником позивача було заявлено про те, що позивач згоден визначити розмір матеріальної шкоди як різницю вартості автомобілю до пошкодження та після нього, які були визначені у вказаному висновку експерта та залишити залишки пошкодженого автомобілю у себе. Не заперечуючи проти самого факту пошкодження транспортного засобу позивача падінням дерева у зазначеному у позовної заяві місці а також не оспорюючи розмір заподіяної шкоди , представники відповідачів не визнавали заявлені до них вимоги та вважали наступне: Представник виконавчого комітету Одеської міської ради як і представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради вважали що відповідальними за утримання вказаного дерева є КП ЖКС « Чорноморський» який здійснює , на договірних умовах, прибирання та обслуговування території на якої було розташовано вказане дерево або ОСББ « Вільямса, 74/1» до прибудинкової території якого відноситься територія із розташованим деревом. Представник КП ЖКС « Чорноморський» не визначаючи позов заявив що договірні відносини по прибиранню території не включають до себе утримання вказаного дерева , як і будь яких інших дерев, які не були передані на баланс підприємства. Представники ОСББ « Вільямса, 74/1» заявили що вказана територія не була офіційно відведена її власником Одеською міською радою у користування об`єднання тому не можу вважатись прибудинковою територією а крім того жодних дерев до балансу об`єднання передано не було. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] від 11.01.2023 р., виданого ТСЦ 5142, належить легковий автомобіль «BMW X-5» н/з [NUMBER] (далі - автомобіль). 27.08.2023р. близько 20 годин 45 хвилин у дворі будинку [ADDRESS] на вказаний автомобіль впало дерево. Внаслідок падіння дерева автомобіль зазнав механічних ушкоджень у вигляді: пошкодження, деформація та руйнація кузова автомобіля, панелі даху, рами люка, облицювання люку даху внутрішнє, облицювання панелі даху, облицювання стійки кузова центральної правої, підсилювачів даху поперечних переднього, середнього та заднього, підсилювачів даху поздовжніх правого та лівого, правої та лівої боковин кузова зовнішніх та внутрішніх, передніх та задніх правих і лівих дверей, поручень та підсилювача даху, накладки рами дверей, скло дверей та задніх боковин, направляючих скла, руйнація скла вітрового. Детальний опис пошкоджень автомобіля зазначений у Висновку експерта від 05.09.2023 р. №7586 ( а/с 51). Згідно Висновку експерта, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок пошкодження 27.08.2023 р. визначається такою, що дорівнює його ринковій вартості на момент пошкодження, так як вартість відновлюваного ремонту перевищує вартість самого транспортного засобу, і становить 421 080,00 грн. Також у висновку визначена вартість транспортного засобу ( його залишків) після пошкодження яка становить 14 170,00 грн. Висновок експерта підготовлений для його надання до суду, судовий експерт [PERSON] попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, про що зазначено у Висновку. Про падіння дерева на автомобіль повідомлені підрозділи поліції, що підтверджується відповіддю начальника відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області від 15.02.2024 р. та довідкою від 31.08.2023 р.(а/с 14,15). [PERSON] та Азовського морів листом від 19.01.2024 р. повідомив про відсутність небезпечних метеорологічних явищ в день падіння дерева, що погодні умови 27.08.2023 р. з 14:00 годин до 23:59 годин у м. Одесі за даними спостережень метеостанції Одеса, Французький бульвар, 89, були видимість 35 - 50 км, атмосферних явищ не спостерігалось, температура повітря 25,9 - 30,1 ?С, вологість повітря 39 - 47 %, вітер західний 3 - 7 м/с. 30.01.2024 р. Департаментом з благоустрою міста Одеської міської ради за участю представників Київської районної адміністрації, КП «Міськзелентрест», КП ЖКС «Чорноморський» було проведене комісійне обстеження місця падіння дерева, в ході якого встановлено, що зелені насадження за адресою [ADDRESS] , де на автомобіль позивача впало дерево, знаходяться на прибудинковій території, яка обслуговується відповідачем-1 КП ЖКС «Чорноморський». Відповідно до листа Департаменту міського господарства ОМР від 06.03.2024 р., Компетентним органом в питаннях організації обстеження зелених насаджень м. Одеси з метою визначення їх якісного стану є Департамент екології та розвитку рекреаційних зон ОМР. Департамент екології та розвитку рекреаційних зон ОМР листом від 29.02.2024 р. повідомляє, що в період з 2021 р. по 29.02.2024 р. до цього Департаменту заяв від будь-яких осіб щодо видалення зелених насаджень за вказаною вище адресою падіння дерева не надходило і обстеження не здійснювалися. Згідно відповіді Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.02.2024 р., з візуального огляду план-схеми території житлового будинку по [ADDRESS] , дерево, що впало на автомобіль [PERSON] , знаходилось в межах прибиральної території будинку [ADDRESS] . Житловий будинок та прибудинкова території обслуговуються КП ЖКС «Чорноморський» на договірних умовах з ОСББ «Вільямса, 74/1». КП ЖКС «Чорноморський» у відповідях на адвокатські запити зазначає, що воно виконує функцію управителя багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , на прибудинковій території якого 27.08.2023 р. впало дерево на автомобіль позивача, і діє в межах укладеного 01.01.2020 р. договору №67 з ОСББ «Вільямса, 74/1» про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Зелені насадження йому на баланс не передавалися. Департамент земельних ресурсів ОМР листом від 17.01.2024 р. повідомив, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, рішень про надання її у власність чи користування міською радою не приймалось. Департамент міського господарства, у т.ч. за дорученням виконавчого комітету ОМР, а також Департамент з екології та розвитку рекреаційних зон, Департамент з благоустрою міста, Київська районна адміністрація, КП ЖКС «Чорноморський» на адвокатські запити повідомили, що не володіють інформацією щодо балансоутримувача та інвентарного номера дерева, що впало на автомобіль позивача, відомостей про проведені конкурси з визначення балансоутримувач цього дерева не надали. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із відшкодуванням майнової шкоди врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Тобто в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України). У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Тобто в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина 2 статті 1192 ЦК України). Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Наданими сторонами доказами, а саме довідкою про факт падіння дерева на транспортний засіб, свідоцтва про право власності вказаного транспортного засобу позивача, на думку суду , доведений сам факт заподіяння шкоди майну позивача. Враховуючи позицію позивача та його представника розмір матеріальної шкоди визначається судом у вигляді різниці між вартістю транспортного засобу до пошкодження та після пошкодження, яка встановлюється у розмірі 406\~910,00 грн. При визначення саме такого порядку визначення розміру майнової шкоди заподіяної власнику транспортного засобу , який внаслідок пошкодження отримав такі механічні пошкодження вартість відновлення яких перевищує вартість самого транспортного засобу до пошкодження, при бажанні потерпілого залишити залишку транспортного засобу, відповідають усталеним правовим висновками Верховного Суду, зазначеним, зокрема, у постанові від 14 червня 2023 року по справі № 125/1216/20. Згідно вказаної постанові : « за змістом статті 30 Закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП». При визначені осіб, яки несуть відповідальність за заподіяну позивачу матеріальну шкоду, суд враховує наступне Згідно із п. 9 ст. 10 закону «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни. Пунктом 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних основах залучати для цього інші підприємства. У ст .25, ч. 1 ст. 28 закону «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір про утримання та благоустрій прибудинкової території. Підпунктами 1, 2 пункту 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови, а на територіях підприємств, а також прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах на дані підприємства. Згідно з п.п. 10, 11 п. 7.2 Правил благоустрою території міста Одеси, на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення Компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами. Утримання зелених насаджень у населених пунктах здійснюється у відповідності з Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України (надалі - «Правила»), затвердженими Наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за №105 від 10.04.2006 року. Відповідно до п. 2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, зелені насадження деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту. З огляду на пункт 3.2 даних Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Відповідно до п. 5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Розділом 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою. Пунктом 9.1.11.3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Згідно із п. 9.1.12. вказаних Правил, аварійним вважається дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Крім того, відповідно до розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти. Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень. Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку,, що відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля позивача в наслідок падіння дерева повинно здійснюватися особою у власності або на балансі якої перебуває земельна ділянка, на якій розташоване дерево, гілка якого впала та пошкодила автомобіль. Відповідно до пп. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах із цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачам майнової та моральної шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні аналогічного спору Верховний Суд у постанові від 04 квітня 2018 року у справі №2-1474/11, дійшов такого ж висновку, а саме, «організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а тому обов`язок відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева не може бути покладено на Дніпровську міську раду як орган місцевого самоврядування». При вирішення цього спору судом враховуються наявні відповіді: - Департаменту земельних ресурсів ОМР який листом від 17.01.2024 р. повідомив, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, рішень про надання її у власність чи користування міською радою не приймалось; - Київської районної адміністрації Одеської міської ради яка у відповіді від 21.02.2024 р., зазначила, що з візуального огляду план-схеми території житлового будинку по [ADDRESS] , дерево, що впало на автомобіль [PERSON] , знаходилось в межах прибиральної території будинку [ADDRESS] яка знаходиться на обслуговуванні КП ЖКС « Чорноморській»; - КП ЖКС «Чорноморський» у відповідях на адвокатські запити зазначає, що воно виконує функцію управителя багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , на прибудинковій території якого 27.08.2023 р. впало дерево на автомобіль позивача, і діє в межах укладеного 01.01.2020 р. договору №67 з ОСББ «Вільямса, 74/1» про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, при цьому зелені насадження йому на баланс не передавалися; - Департамент міського господарства, у т.ч. за дорученням виконавчого комітету ОМР, а також Департамент з екології та розвитку рекреаційних зон, Департамент з благоустрою міста, Київська районна адміністрація, КП ЖКС «Чорноморський» на адвокатські запити повідомили, що не володіють інформацією щодо балансоутримувача та інвентарного номера дерева, що впало на автомобіль позивача, відомостей про проведені конкурси з визначення балансоутримувач цього дерева не надали. Таким чином суд вважає що сторонами ( відповідачами ) не надано доказів того, що дерево, внаслідок падіння якого було пошкоджено автомобіль позивача, було передано на баланс будь-якому підприємству та воно знаходилось, у момент падіння, на земельної ділянці яке належить Одеської міської раді і не передавалась у користування будь яким підприємствам або об`єднанням. Підсумовуючи усе вищенаведене вбачається, що саме до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а у разі не визначення виконавчим органом балансоутримувачів, які мають належним чином доглядати за зеленими насадженнями у тому числі і деревами та вживати усі необхідні заходи для безпечного знаходження громадян, а також їх майна на території, яка підвідомча таким балансоутримувачам, відповідальність несе виконавчий орган місцевої ради. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 04 квітня 2018 року (провадження №61-6202 св 18) та в постанові від 04 вересня 2019 року у справі №200/22129/16-ц, провадження №61-43478св18. Судом також встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить зокрема, визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Відповідно до п. 1.1 Положення про департамент міського господарства Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №5451-VII (в редакції на момент заподіяння шкоди Позивачу) Департамент міського господарства Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради. Так, п. 2.2. вищезазначеного Положення визначено функції Департаменту, серед яких: - п. 2.2.6. здійснення контролю за дотриманням вимог чинного законодавства України у сфері благоустрою території міста; - п. 2.2.7. проведення перевірок території міста на предмет дотримання всіма суб`єктами вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правил благоустрою території міста Одеси, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері благоустрою та контроль за санітарним станом населених пунктів; - п. 2.2.11 проведення конкурсів з визначення підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою. - п. 2.2.22. участь в організації та здійсненні благоустрою міста, озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, забезпечення зовнішнього освітлення міста. Таким чином, створені Одеською міською радою департаменти для здійснення відповідних виконавчих повноважень разом із її виконавчим комітетом діють як її виконавчі органи. З поміж них саме Департамент міського господарства Одеської міської ради є тим виконавчим органом місцевого самоврядування, який згідно статей 15,20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. 10, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» здійснював організацію благоустрою території населеного пункту, зокрема шляхом визначення у встановленому порядку балансоутримувачів цих об`єктів, під час завдання шкоди автомобілю позивача. Згідно підпункту 2.2.12 Положення саме на Департамент МГ ОМР було покладено функції з координації дій виконавчих органів ОМР (до кола яких входить також Виконавчий комітет ОМР) та створених нею комунальних підприємств, установ та організацій у сфері благоустрою території міста. Аналогічні висновки викладені у постановах Одеського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року по справі №522/3323/20 а також від 28 березня 2024 року по справі 522/17558/21, предметом дослідження в яких були правовідносини пов`язані з відповідальністю перед власниками транспортних засобів яки отримали механічні пошкодження на території міста Одеси внаслідок падіння дерев. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Виконавчий комітет ОМР, Департамент міського господарства ОМР та Департаменту міського господарства ОМР несуть відповідальність перед позивачем за відшкодування заподіяної майнової шкоди внаслідок спільної бездіяльності, а саме: не здійснення відповідної організації благоустрою населеного пункту, не визначення балансоутримувача території, на якій відбулася подія та самоврядного контролю за дотриманням законодавства у сфері благоустрою на території за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Таким чином суд задовольняючи позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди заподіяної позивачу здійснює стягнення у солідарному порядку із вказаних вище відповідачів. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ). Враховуючи що законодавець не визначив можливість солідарної відповідальності по відшкодуванню судових витрат судом, розподіляються понесені позивачем судові витрати у рівних частках з Виконавчого комітету ОМР, Департамент міського господарства ОМР та Департаменту міського господарства ОМР, як відповідачів яки визнані відповідальними за відшкодування матеріальної шкоди. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3369,00 грн., який підлягає стягненню у рівних частках, по 1123 гривні з кожного із зазначених відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: partial