Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Запорізька філія Запорізького обласного центру зайнятості звернулась з позовом до [PERSON] вказуючи про те, що з 17.08.2022 року відповідач набув статусу безробітного. Наказом від 27.12.2022 року відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію безробітного з 04.10.2022 року у зв`язку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості більше 30 робочих днів. За період з 17.08.2022 року по 03.10.2022 року [PERSON] було перераховано допомогу по безробіттю в сумі 11522,45 гривень. Під час перевірки обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, було встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ФОП [PERSON] з 08.02.2022 року по 30.12.2022 року, що підтверджується відповідними документами, отже відповідач порушив ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», оскільки не повідомив про обставини, що впливали на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, не мав права на виплату грошових коштів. Оскільки Запорізькою філією Запорізького обласного центру зайнятості прийнято рішення про відшкодування матеріального забезпечення, просять стягнути з відповідача на свою користь 11522,45 гривень виплаченої допомоги по безробіттю та судовий збір. Ухвалою суду від 22.01.2023 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у наданий судом строк та станом на 24.09.2024 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне. 17.08.2022 року [PERSON] направив до Запорізького МЦЗ заяву про надання статусу безробітного та одночасно був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Також 17.08.2022 року підписав та направив до Запорізького МЦЗ заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 8 дня після реєстрації (або з дня поновлення статусу безробітного 17.08.2022 року). Згідно з персональною карткою № [NUMBER] , 17.08.2022 року [PERSON] , який до 08.08.2022 року працював на ТОВ «Щедро» водієм автотранспортних засобів та припинив трудову діяльність за згодою сторін на підставі ст. 36 п. 1 КЗпПП, отримав статус безробітного. 04.10.2022 року [PERSON] припинено реєстрацію/облік на підставі наказу центру зайнятості №221227 від 27.12.2022 року на підставі абз. 2 п.п. 2 п. 30 Порядку. Як зазначено у Додатку №1 до персональної картки №080122081700084 журналом відвідування центру зайнятості/філії центру зайнятості, [PERSON] прибував до центру зайнятості 17.08.2022 року, 12.09.2022 року, 26.09.2022 року, 03.10.2022 року та [PERSON] було заплановане прибуття 17.10.2022 року о 09.45 годині. За відомостями ПФУ про періоди зайнятості особи, [PERSON] з 23.07.2021 року працював на ТОВ «Щедро», до 31.12.2022 року працював у ФОП [PERSON] та припинив трудові відносини на підставі ст. 36 п. 1 КЗпП. Актом №169В розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 15.05.2023 року Запорізькою філією Запорізького обласного центру зайнятості прийнято висновок про те, що [PERSON] дійсно перебував у трудових відносинах за сумісництвом з 08.02.2022 року по 30.12.2022 року під час перебування на обліку. Згідно з наданими документами Одеською філією Одеського обласного центру зайнятості, [PERSON] з 08.02.2022 року працював у ФОП [PERSON] на посаді електромонтажника силових мереж та електроустаткування 2 розряду з окладом 6800 гривень. Був звільнений 30.10.2022 року за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП на підставі заяви [PERSON] від 30.12.2022 року. Як вбачається з витягу із наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] , наказом від 27.12.2022 року №НТ221227 припинено виплати допомоги по безробіттю у зв`язку з невідвідуванням безробітним ДСЗ без поважних причин 30 календарних днів і більше відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 2 п. 1 розд. V ПНДБ з 04.10.2022 року. Наказом від 27.12.2022 року №НТ221227 припинено реєстрацію безробітного у зв`язку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування з 04.10.2022 року. 31.05.2023 року Запорізькою філією Запорізького ОЦЗ видано наказ №281-О про відшкодування матеріального забезпечення яким наказано вжити заходів по відшкодування [PERSON] коштів виплаченої допомоги по безробіттю за період з 17.08.2022 року по 03.10.2022 року в сумі 11522,45 гривень відповідно до чинного законодавства. 31.05.2023 року [PERSON] було направлено претензію про повернення коштів, що були виплачені як допомога по безробіттю за період з 17.08.2022 року по 03.10.2022 року в сумі 11522,45 гривень протягом 15 календарних днів з дня отримання листа через установи банку на розрахунковий рахунок Запорізького ОЦЗ. Позивачем не було надано доказів отримання чи неотримання вказаної претензії [PERSON] . Згідно з розрахунком нарахованої допомоги по безробіттю за період з 17.08.2022 року по 03.10.2022 року була нарахована та виплачена допомога по безробіттю на загальну суму 11522,45 гривень. При вирішенні спору суд виходить з таких норм Закону. Згідно з ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як вказує ст. 36 ч. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, відповідно до ст. 36 ч. 3 цього Закону. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством. Таким чином, у період звернення до Запорізького МЦЗ [PERSON] працював у ФОП [PERSON] та перебував у трудових відносинах, не повідомивши про це центр зайнятості. За положеннями\~ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Факт недобросовісності набуття відповідачем отриманих коштів за допомогою по безробіттю, що виразилось у неповідомленні органу, що призначив таку виплату про офіційне працевлаштування встановлено в ході розгляду справи, а тому, сума виплаченої допомоги по безробіттю має бути повернута відповідачем, як така, що одержана без належної правової підстави. Приймаючи до уваги встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що сума виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 11522,45 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки була отримана [PERSON] без законних на те підстав з причини офіційного працевлаштування та перебування у трудових відносинах в період звернення до центру зайнятості та отримання статусу безробітного та неповідомлення про вказану обставину центр зайнятості. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved