Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

03.07.2024 року позивач [PERSON] подала до\~ суду позовну заяву, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем мають спільних трьох дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, між ними фактично шлюбні відносини припинені за взаємною згодою, вони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Розлад сім`ї є стійким та тривалим. Повноцінний розвиток і виховання дітей у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують конфлікти є неможливим. Рішення про розірвання шлюбу вона прийняла остаточно і змінювати його наміру не має. Тому подала до суду даний позов. 05.07.2024 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не прибули, заявили письмові клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник позивача у письмовій заяві позовні вимоги позивача підтримала, які просила задовольнити. Відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Згідно зі ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 26 жовтня 2002 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Андріївської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 4, що стверджується свідоцтвом про одруження /а.с12/.\~ Дошлюбне прізвище\~ позивача [PERSON] . Сторони у справі мають спільних трьох дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . /а.с.8,13,16/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї,\~ поступово втратили\~ зв`язки між собою, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище позивача після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Вирішуючи питання судових витрат, суд дійшов наступного. Так, при подачі позову до суду позивач сплатила 968 грн 96 коп. судового збору /а.с.1/. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 484 грн 48 коп., решта 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 484 грн 48 коп., підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved