Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

29 травня 2024 року адвокат Козак І.О. в інтересах [PERSON] звернувся\~до суду\~з позовом до Миролюбненської сільської\~ради Хмельницької\~областіпро визнання права власності в порядку спадкування та просив суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] .. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована на день смерті одна за адресою [ADDRESS] . За своє життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] . Після смерті баби відкрилась спадщина до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , яку позивач прийняв однак не може оформити, у зв`язку із відмовою нотаріуса, обумовленою відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене майно. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх спадкових прав та інтересі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2024 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання, а також вирішено питання про витребування доказів. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 липня 2024 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник позивача адвокат Козак І.О. в засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак подав до суду заяву, якою просить розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач Миролюбненська сільська рада Хмельницької області в судове засідання свого представника не направила, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ч.7 ст.128 ЦПК України, однак в матеріалах справи наявне клопотання, яким представник сільської ради просить розгляд справи здійснити без участі представника сільської ради, заяву підтримує в повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 13 серпня 2020 року. За своє життя, [PERSON] склала заповіт 21.11.2013 року, що посвідчений секретарем Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №41, згідно якого судом встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті, житловий будинок з надвірними забудовами, що знаходиться в [ADDRESS] , державний акт на право власності на земельну частку (пай) ХМ 028106, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що належить і належатиме їй на день смерті і на що вона матиме право, заповіла своєму внукові [PERSON] , [INFO] в м.Житомир. Згідно довідки №125 від 17.08.2021 року судом встановлено, що згідно даних реєстрації прав власності КП «Старокостянтинівське міське БТІ», житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не зареєстрований. Згідно рішення №1 від 27.04.2016 року Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області перейменовано [ADDRESS] . 09.01.2023 року [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького нотаріального округу Хмельницької області Лавути Ю.А. щодо оформлення його спадкових прав на спадкове майно, однак згідно листа відмови №6/01-16 йому було відмовлено в оформлені спадщини, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Згідно листа №12 від 22.05.2023 року Самчинецького старостинського округу №3 Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, судом встановлено, що згідно записів у погосподарській книзі житловий будинок [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи домогосподарства колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року, згідно записів в по господарській книзі, головою даного двору був [PERSON] , членом даного двору була [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.04.1999 року Самчинецькою сільською радою Старокостянтинівського району, судом встановлено, що [INFO] в с.Семиреньки, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., у віці 72 роки, помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 02.04.1999 року зроблено запис за №5. Згідно довідки №13 від 22.05.2023 року, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] в с.Семиреньки, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької області, та на день смерті проживав і був зареєстрований по [ADDRESS] . Разом з ним проживали і були зареєстровані: дружина - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] [INFO] в м.Старокостянтинів, Хмельницької обл., у віці 50 років помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації смертей 06.11.2008 року зроблено відповідний актовий запис за №15 та Самчинецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 06.11.2008 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно листа Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №847 від 27.05.2024 року, судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] в с.Семиреньки, на день смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Разом з ним в даному будинку проживала та була зареєстрована його мати [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено згідно довідки №14 від 22.05.2023 року, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в с.Самчики, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької області (будинок пристарілих), куди вибула з с.Семиреньки 24.05.2019 року. На день її смерті в буд. [ADDRESS] ніхто не проживав і не був зареєстрований. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 547 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір - це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Відповідно до ч.2\~ст.123 цього Кодексу\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У відповідності до ст.125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу. В силу вимог ст.126 ЦК УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] , (до зміни адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського р-н.) Хмельницької обл., належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] голова двору, який помер [INFO] , [PERSON] дружина, яка померла [INFO] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/2 частині. Після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину прийняли, його дружина [PERSON] частки домоволодіння та син [PERSON] частки домоволодіння, оскільки були зареєстровані та проживали разом із покійним, що підтверджується довідкою №13 від 22.05.2023 року, проте не оформили своє право власності та не отримували правовстановлюючих документів. [INFO] помер [PERSON] , та після його смерті спадщину прийняла, однак не оформила своє право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , мати покійного - [PERSON] , оскільки була спадкоємцем першої черги за законом, яка згідно листа №847 від 27.05.2024 року була зареєстрована та проживала разом із покійним на день його смерті. Таким чином, [PERSON] стала фактично власницею всього житлового будинку із господарськими будівлями що розташований по [ADDRESS] . Після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцем за заповітом є позивач та її онук [PERSON] , який прийняв спадщину до складу якої увійшов житловий будинок із господарськими будівлями що розташований по [ADDRESS] ., однак не може оформити її у зв`язку із відмовою нотаріуса, обгрунтованою відсутністю правовстановлюючих документів на вищезгаданий житловий будинок. Відповідно до п.23\~постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. [PERSON] та [PERSON] належало право власності по 1/2 частці майна у колгоспному дворі, як його членам, що не втратили право на частку в його майні. Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб, а обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Оскільки, позивачем не заявлено вимоги про стягнення судових витрат, тому судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved