Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка є власницею квартири [ADDRESS] . 26 червня 2023 року за вказаною адресою, де фактично проживає, внаслідок падіння москітної сітки з вікна квартири [ADDRESS] - ушкоджено та вибито повністю заднє вікно транспортному засобу загальний легковий хетчбек AUDI А3, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить йому на праві приватної власності. Поліція встановила відсутність складу злочину в події та вказала на ознаки цивільно-правових відносин. Того ж дня ним проведено огляд вікон під`їзду будинку та візуально встановив, що відсутня москітна сітка на вікно в квартири [ADDRESS] , що розташована на 7-му поверсі будинку з розташуванням вікон на сторону, де виникла подія з автомобілем позивача. Власником квартири [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] . Згідно звіту вартість відновлювального ремонту його легкового автомобіля становить 44\~024,00 грн. У добровільному порядку відповідачка відшкодувати збитки відмовляється. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля загальний легковий хетчбек AUDI А3, реєстраційний номер [NUMBER] 44\~024,00 грн, судові витрати 4073,60 грн., де 3000,00 грн. на проведення оцінки завданої шкоди та 1073,60 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в справі без виклику сторін. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив позов задоволити. У судове засідання відповідач не з`явився, Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Додатково виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на сайті суду. 11 вересня 2024 року надійшли письмові пояснення по справі від представника відповідача. Не погоджуючись з доводами позову вказав, що позивач не довів обставин, на які посилається: його автомобіль був пошкоджений на паркувальному майданчику по [ADDRESS] б внаслідок падіння москітної сітки з квартири відповідача. Також поданий звіт проведений з порушеннями чинного законодавства. Просив відмовити у задоволенні позову. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2\~передбачено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб загальний легковий хетчбек AUDI А3, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 26 червня 2023 року внаслідок падіння москітної сітки з вікна квартири багатоквартирного житлового будинку по вул. Європейській, 2б було ушкоджено та вибито повністю заднє вікно в автомобілі, який належить позивачу. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального пошкодження та вартості відновлювального ремонту від 25.07.2023 року вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля: загальний легковий хетчбек AUDI А3, реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, 2014 року випуску становить 44\~024,00 грн. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. У\~постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Частиною другою\~статті 1192 ЦК України\~передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За\~ст. 1190 ЦК України\~особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] вказував що саме відповідач, як власник квартири [ADDRESS] зобов`язаний відповідати за завдану шкоду. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №339188380 від 14 липня 2023 року). Дійсно з наданих позивачем відео вбачається, що після падіння москітної сітки автомобіль, який припаркований біля будинку, отримав пошкодження. На підтвердження того, що це сітка випала з вікна саме квартири [ADDRESS] позивач надав суду лист ТОВ Савойя груп від 08 серпня 2023 року: «Після огляду місця події охоронцями 26 червня 2023 року, було зафіксовано падіння мосткітної сікти з багатоповерхового будинку Європейська, 2б. З перегляду камер відео спостереження підтвердилось падіння москітної сітки та пошкодження скла автомобіля Ауді номерний знак [NUMBER] з будинку Європейська 2б. Під час огляду будинку було зафіксовано відсутність москітної сітки на 7 поверсі в кватирі №28. Служба охорони звернулась до власниці квартири по [ADDRESS] та повідомила про падіння москітної сітки та пошкодження транспортного засобу. Після зафіксованого факту пошкодження транспортного засобу працівниками поліції, власниця квартири [ADDRESS] забрала москітну сітку, що підтверджується з камер відеоспотереження». Разом з тим, у даному листі відсутні первинні дані, з яких директор товариства підтверджує факт падіння мосткітної сітки саме з квартири [ADDRESS] . З даного листа вбачається, що на відео дійсно зафіксований факт падіння. Але з якого саме вікна, якого поверху трапилось це падіння на відео не видно. Яким чином, хто саме, коли та з яких даних виходили, встановивши номер квартири у листі не вказано ні прізвища осіб, ні дати огляду, ні факт повідомлення всіх осіб про такий огляд. Сам по собі факт того, що якась жінка з дитиною у візочку забрала мосткітну сітку, піднялась на 7 поверх не може автоматично підтверджувати причетність особи, визнання вини. Скріншот переписки також не підтверджує спілкування саме відповідачки з позивачем. Відповідач у судове засідання не зявилась та не підтвердила цю обставину, не надала згоди на розголошення листування. У листі ВП №1 ГУ НП в Київській області №6359/109/140104 від 30 червня 2023 року жодних винних дій [PERSON] не встановлено, ні про встановлення падіння сітки з квартири [ADDRESS] не вказується. Інших належних та допустимих доказів позивач суду не надав, не заявив клопотань про витребування доказів у разі складнощів в їх отриманні. У зв`язку із вищевикладеним, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. Розподіл судових витрат суд здійснює на підставі ст.141 ЦПК України. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: dismissed