Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

У позовній заяві позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про визнання її власником розташованих по [ADDRESS] житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] та визнання за нею права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1426 га для обслуговування і будівництва житлового будинку кадастровий номер 0723387200:02:001:0095 в такому ж порядку спадкування. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва і обслуговування указаного житлового будинку розміром 0,1426 га, земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства в межах населених пунктів Вишнівської (раніше Штунської) сільської ради Ковельського (раніше Любомльського) району Волинської області розміром 0,4874 га. Зазначені земельні ділянки спадкодавець одержала безкоштовно та розпочала процедуру приватизації, однак, не завершивши цієї процедури, померла. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їй (позивачу). Як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла у встановленому порядку. Спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. З метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] площею 0,1426 га виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж ділянки в натурі (на місцевості), якій присвоєно кадастровий номер 0723387200:02:001:0095. Незважаючи на це, у видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріус їй відмовив через відсутність реєстрації спадкового нерухомого майна у державних органах як щодо будинку, так і земельної ділянки, тому реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку. \~ \~ \~ \~ В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Від Вишнівської сільської ради електронною поштою надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ Дослідження матеріалів справи приводить суд до висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають положенням ст.ст.1217, 1218, 1233, 1235, 1269, 1270, 1297 ЦК України. Підставність та обґрунтованість позову доводиться доданими до позову письмовими доказами та витребуваною судом у приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Клекоцюк А.Д. копією спадкової справи № 21/2017. Зокрема, із копії спадкової справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] ; на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] ; за життя 08 січня 2016 року вона склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Шацького районного нотаріального округу Волинської області за реєстровим № 17, яким усе своє майно заповіла позивачу [PERSON] ; відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 47206869 від 24 березня 2017 року указаний заповіт є чинним; позивач [PERSON] спадщину прийняла в порядку ст.ст.1269, 1270 ЦК України шляхом подання 24 березня 2017 року приватному нотаріусу Клекоцюк А.Д. відповідної заяви; спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не встановлено. Відповідно до витягу з погосподарської книги № 8 за 2016 рік Штунської сільської ради Любомльського району Волинської області по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами 1948 року побудови по [ADDRESS] належить [PERSON] . Рішенням Штунської сільської ради Любомльського району Волинської області № 7/5 від 27 грудня 1996 року [PERSON] надано дозвіл на приватизацію присадибної земельної ділянки площею 0,63 га. До указаного рішення Штунської сільської ради рішенням цієї ж сільської ради від 24.09.2009 № 28/2 внесено уточнення цільового призначення земельних ділянок та дані про прізвища, імена та по батькові заявників, яким було надано дозвіл на приватизацію, а саме: 91. [PERSON] : - для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель 0,20 га, яка знаходиться в [ADDRESS] ; - для ведення особистого селянського господарства 0,43 га. На спадковий житловий будинок позивач виготовила технічний паспорт від 14 березня 2024 року у ТОВ «Бюро інвентаризації Ковель», а на земельну ділянку за цією ж адресою - технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж ділянки в натурі (на місцевості) від 05 червня 2024 року, якій присвоєний кадастровий номер 0723387200:02:001:0095, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Клекоцюк А.Д. від 14 лютого 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на указане нерухоме майно (житловий будинок та земельні ділянки) через відсутність на нього правовстановлюючих документів. Така відмова нотаріуса узгоджується з положеннями ст.67 Закону України «Про нотаріат» та п.4.14, п.4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. \~ \~ \~ \~ Таким чином, враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved