Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

23.04.2024 [PERSON] звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] , треті особи Ленковецька сільська рада, [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та зміну розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , визначеного рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 25.06.2010 у справі № 2-1370/2010 р., та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх його заробітків (доходів) щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . 28.04.2011 шлюб між ними розірвано. Рішенням суду від 25 червня 2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно. Визначений рішенням суду розмір аліментів є низьким та не в змозі забезпечити належне утримання дитини. [PERSON] є військовослужбовцем, має високе грошове утримання, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Своєю поведінкою відповідач ставить її та дитину у скрутне матеріальне становище, оскільки вона в зареєстрованому шлюбі не перебуває, через відсутність роботи не в змозі самостійно утримувати доньку. Крім цього, з 2014 року відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язків, ухиляється від виховання дитини: не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для розвитку. На неодноразові звернення приймати участь у вихованні дитини, відповідач не реагує. Ухвалою суду від 27 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14 серпня 2024 рокувідмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та показала, що відповідач після розірвання шлюбу з нею не проживає, дитиною не цікавиться, не бере жодної участі у її житті, аліменти платить нерегулярно та не в повному обсязі. Натомість її теперішній чоловік виховує [PERSON] як свою рідну дитину та бажає її усиновити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, просив позбавити його батьківських прав відносно [PERSON] . Представник третьої особи Ленковецької сільської ради Колба О.І. в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що проживає разом з матір`ю та її новим чоловіком, якого вважає своїм батьком та хоче, щоб він її удочерив, натомість з відповідачем протягом 14 років стосунків не підтримує, він нею не цікавиться, не приїжджає до неї та не телефонує. Заслухавши пояснення позивачки та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим Коськівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області 16.01.2008 року, актовий запис № 2. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 28 квітня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2010 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. 30.10.2018 позивачка уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 30.10.2018, актовий запис № 319. Згідно довідки виконкому Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 91 від 04.03.2024 [PERSON] зареєстрована та проживає разом з за адресою: [ADDRESS] разом з позивачкою та [PERSON] , 1984 року народження, [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] , 2018 року народження. Згідно акту обстеження умов проживання від 21.03.2024 року в [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , 1984 року народження, [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] , 2018 року народження, [PERSON] , 2008 року народження, умови проживання добрі, санітарні норми дотримані, в будинку чисто, прибрано. Діти забезпечені шкільним приладдям, мають своє спальне місце та місце для виконання домашніх завдань, мають ноутбук і телефони для навчання онлайн, В сімї панує гарна та тепла атмосфера. Створено належні умови для повноцінного розвитку дітей. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2010 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 27 травня 2010 року до досягнення нею повноліття. Згідно висновку органу опіки та піклування Ленковецької сільської ради [PERSON] проживає з матір'ю, батько [PERSON] з дитиною не проживає, участі у її вихованні не бере, здоров`ям не цікавиться, матеріально не утримує. Орган опіки та піклування Ленковецької сільської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , 2008 року народження. Ст.3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї (ст. 9 Конвенції про права дитини). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Ст.164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК України). Відповідно до ч.1 ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не здійснював своїх батьківських обов`язків з виховання дитини, не приділяв їй належної уваги, не здійснював догляд за нею, не забезпечував усім необхідним для задоволення її потреб, проживає окремо від дитини, не цікавиться її життям, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , що відповідає інтересам дитини. За змістом ст..180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі ст..141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З огляду на те, що право визначення способу стягнення аліментів належить позивачу, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку з метою покращення становища дитини, суд дійшов висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 , ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав в сумі 1211,20 грн., суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, а судовий збір за позовною вимогою про зміну способу стягнення аліментів, від якого позивачка звільнена, в сумі 1211,20 грн. - стягнути з відповідача в дохід бюджету.

Outcome: approved