Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовомдо [PERSON] , третя особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення батьківства. В обгрунтування позову посилається на те, що з [PERSON] він проживав однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу до 2016 року. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . Він є батьком дитини, однак на момент її народження знаходився на заробітках в іншій країні, тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст.135 Сімейного кодексу України. 06 лютого 2016 року вони з відповідачкою уклали шлюб. Однак, його постійне перебування за кордоном перешкоджало йому записати дитину відповідно до ч.2 ст.125 СК України. Спільне життя з відповідачкою не склалось, і 26 липня 2019 року шлюб між ними було розірвано. На даний час донька проживає з матір`ю. Він спілкується з дитиною, приймає участь у вихованні доньки, надає матеріальну допомогу на її утримання, періодично приїжджає до них. Сам перебуває на військовій службі з 16 квітня 2022 року. Встановлення батьківства щодо доньки є вкрай необхідним, адже він є її рідним батьком, дитина повинна перебувати з ним у правовому зв`язку. Він є військовослужбовцем, і доньці в подальшому будуть надані пільги, також це необхідно для спадкових справ тощо. Просить суд встановити батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису про народження, а саме: актовий запис № 304 від 16 жовтня 2015 року, замінивши в графі «Батько» з [PERSON] на [PERSON] . Позивач [PERSON] просив справу розглянути без його участі, оскільки він перебуває в лавах ЗСУ. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала й просила задовольнити, зазначивши, що [PERSON] дійсно є батьком їх з позивачем спільної дитини - [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що обставини, викладені в позовній заяві, відповідають дійсності: позивач любить доньку, піклується про неї, приділяє належну увагу, матеріально допомагає. Однак, перебування його тривалий час на заробітках за межами країни завадило йому записати себе батьком дитини. Представник Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Потарська С.Ю. надала заяву про розгляд справи без її участі. З заявленими вимогами позовної заяви про встановлення батьківства в цілому згодні. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, заслухавши пояснення відповідачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в місті Марганці Дніпропетровської області народилася [PERSON] , про що 16 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 304. Батьками [PERSON] вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відомості про батька [PERSON] зазначено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. В період часу з 25 травня 2015 року по 22 грудня 2015 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нявленга», Магаданська область, РФ, що підтверджується записом у трудовій книжці. Тобто, на час народження дитини - [PERSON] позивач перебував за межами України. 06 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 22. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . 26 липня 2019 року шлюб було розірвано, актовий запис № 22. На даний час [PERSON] перебуває на військовій службі, що підтверджується копією військового квитка. Місце проживання зареєстроване: [ADDRESS] . Дитина - [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами той факт, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України, ст.5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. В ст.121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК, приймаються до судового розгляду зокрема, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК). Відповідно до статей 263, 264 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідачка визнала позов, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позов. Відповідно до ч.1 ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved