Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

12.08.2024 до Воловецького районного суду Закарпатської області звернулася заявниця [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви заявниця [PERSON] покликається на те, що вона звернулася до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного Фонду в Закарпатській області з метою підрахунку свого трудового стажу для призначення пенсії за віком, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак відділом обслуговування громадян (сервісного центру), було виявлено розбіжності у написанні її імені у правовстановлюючих документах. Так, у відповідності до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 06.06.1996 р. Воловецьким РВ УМВС України в Закарпатській області, вона записана як « [PERSON] », [INFO] . У дипломі про закінчення Мукачівського педагогічного училища серії [NUMBER] виданого 28 червня 1986 року, зазначено, що цей диплом видано [PERSON] . Відповідно до трудової книжки виданої 10.08.1986 р., заявниця зазначена на російській мові як « [PERSON] », та на українській мові, як « [PERSON] », тобто імя заявниці не відповідає її паспортним даним. У зв?язку із вказаними розбіжностями у заявниці виникли перешкоди в підрахунку свого трудового стажу для призначення пенсії за віком, тому вона звернулася до суду із вказаною заявою. Ухвалою від 14.08.2024 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку окремого провадження з викликом сторін на 27.08.2024 та у зв`язку із заявою заявниці про відкладення розгляду справи на інший термін, розгляд справи відкладено на 10.09.2024. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, заяву просила задоволити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області в особі в.о. начальника Головного управління Н.Кіш в судове засідання також не з`явилася, однак скерувала до суду пояснення по справі, в яких просила справу розглянути у її відсутності. У поясненнях також вказала, що згідно паспортних даних заявниця зазначена як [PERSON] , а у трудовій книжці серії [NUMBER] від 10 серпня 1986 року імя заявниці зазначено « [PERSON] », « [PERSON] », що не відповідає її паспортним даним. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] . У 1982 році заявниця [PERSON] вступила до Мукачівського педагогічного училища по спеціальності «Виховання в дошкільних закладах», яке закінчила у 1986 році, що стверджується дипломом серії [NUMBER] від 28 червня 1986 року. Як вбачається з диплома про закінчення Мукачівського педагогічного училища серії [NUMBER] виданого 28 червня 1986 року, у ньому зазначено, що цей диплом видано [PERSON] , тобто, ім`я заявниці зазначено « [PERSON] ». 01.08.1986 заявниця [PERSON] влаштувалась на роботу до Лазівського дитячого дошкільного закладу Воловецького району на посаду вихователя та 18.06.2002 звільнилася із посади вихователя Лазівського дитсадка. Дані обставини підтверджуються відомостями трудової книжки серії [NUMBER] . Так, відповідно до трудової книжки виданої 10.08.1986, заявниця зазначена на російській мові як « [PERSON] », та на українській мові, як « [PERSON] ». Разом із тим, у відповідності до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 06.06.1996 Воловецьким РВ УМВС України в Закарпатській області, заявниця записана як « [PERSON] », [INFO] . Ім`я заявниці « [PERSON] » записано також у картці платника податків, яка видана Воловецькою ДПІ ГУ ДПС у Закарпатській області. Судом досліджено довідку видану Лазівським старостинським округом Нижньоворітської сільської ради за №250 від 09.09.2024, із якої встановлено, що [PERSON] , [INFO] дійсно працювала у Лазівському дошкільному навчальному закладі з 01.08.1986 по 18.06.2002. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У п.26 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, зокрема, що, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Із матеріалів справи вбачається, що розбіжності при написані персональних даних створили заявниці [PERSON] перешкоди у підрахунку свого трудового стажу для призначення пенсії за віком, тому встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, оскільки пов`язане з виникненням права на пенсійне забезпечення. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги вищезазначені письмові докази в їх сукупності, у суду не викликає сумніву, що трудова книжка серії [NUMBER] від 10 серпня 1986 року, дійсно належить заявниці [PERSON] , [INFO] . Перевіривши обґрунтованість вимог заявника, встановивши обставини справи та правовідносини, які з них випливають, а також норми,що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, а також всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. З наведених міркувань та

Outcome: approved