Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи це тим, що при зверненні позивачки до Державного нотаріуса Петрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Каліушко Оксани Юріївни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.06.2024 року № 212/02-31, з підстав того, що відповідно до довідки виданої Петрівською селищною радою Кіровоградської області від 04.06.2024 року № 829 спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] , [INFO] його дружина, [PERSON] , [INFO] його син, [PERSON] , [INFO] його дочка, а також онуки [PERSON] та [PERSON] , отже [PERSON] має право на 1/3 частки спадщини. Крім зазначеного, з наданої архівної довідки № 117, виданої 12 червня 2024 року Комунальним підприємством «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що за архівними даними реєстрових книг КП «Олександрійське МБТІ» за станом до 01.01.2013 року, реєстрація прав власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , не проводилась. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , не зареєстровано. Документи, що посвідчують право власності на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями нотаріусу не надано, що є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивачки зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа\~може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку, а тому він звернувся до суду. Позивачка та її представник у підготовче судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю. Відповідачі у підготовче судове засідання теж не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, з позовом згідні. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2024 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог\~ст.178 ЦПК України\~відповідачі у встановлений судом строк відзиви не надали. Враховуючи те, що представник позивачки позовні вимоги підтримує, а відповідачі позовні вимоги визнають, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200,\~206 ЦПК України.\~ Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши документи справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.03.20215 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Факт перебування у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , виданим 11.11.1984 року Жовтянською сільською радою П`ятихатського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] , який помер [INFO] , до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті були зареєстровані особи: [PERSON] , [INFO] його дружина, [PERSON] , [INFO] його син, [PERSON] , [INFO] його дочка, а також онуки [PERSON] та [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються довідкою Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 04.06.2024 року № 829. \~ \~ \~ \~Родинні відносини із спадкодавцем [PERSON] його сина [PERSON] , [INFO] , підтверджуються свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 11.11.1984 року Жовтянською сільською радою П`ятихатського району Дніпропетровської області. У вказаному свідоцтві його батьком зазначено [PERSON] . \~ \~ \~ \~Родинні відносини із спадкодавцем [PERSON] його дочки [PERSON] , [INFO] , підтверджуються свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 07.05.1987 року [INFO] . У свідоцтві її батьком зазначено [PERSON] . А також свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданим 10.05.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області. \~ \~ \~ \~Відповідно до вищевикладеного, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у відповідності до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом, як дружина та діти спадкодавця. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частинами 1, 2, 6 статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно з пунктом 2.12 - 2.13 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини після померлого [PERSON] ) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо). Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17. Аналогічним чином наявність реєстрації місця проживання, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець фактично проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, спростовуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. У Постанові Верховного Суду від 10.04.2020 року справа № 355/832/17 зроблено висновок про те, що державна реєстрація спадкоємця сама по собі не е беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Син спадкодавця [PERSON] [PERSON] , [INFO] , з 19.08.2003 року зареєстрований по [ADDRESS] , однак фактично не проживає за вказаною адресою з кінця жовтня місяця 2012 року, а отже він не може вважатися спадкоємцем, який прийняв спадщину у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України. Дочка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , з 13.08.2004 року зареєстрована по [ADDRESS] , однак фактично не проживає за вказаною адресою з 10 травня 2008 року (дня реєстрації шлюбу), а отже вона теж не може вважатися спадкоємцем, який прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. А отже, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] та [PERSON] мали би у відповідності до ст.ст.1269, 1270 ЦК України подати заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк не подавали заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.06.2016 року № 44287579, згідно якого спадщина заведена 29.06.2016 року, тобто через більше як один рік після її відкриття, та копією спадкової справи № 63/2016. Зазначені вище обставин підтверджують факт неприйняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , його дітьми [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON] . Зазначені обставини підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 04.06.2024 року № 829 та Домовою книгою. Спадщина після смерті [PERSON] складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог\~статті 68 Закону України «Про нотаріат»\~при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. При зверненні позивачки до Державного нотаріуса Петрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Каліушко Оксани Юріївни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.06.2024 року № 212/02-31, з підстав того, що відповідно до довідки виданої Петрівською селищною радою Кіровоградської області від 04.06.2024 року № 829 спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] , [INFO] його дружина, [PERSON] , [INFO] його син, [PERSON] , [INFO] його дочка, а також онуки [PERSON] та [PERSON] , отже [PERSON] має право на 1/3 частки спадщини. Крім зазначеного, з наданої архівної довідки № 117, виданої 12 червня 2024 року Комунальним підприємством «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що за архівними даними реєстрових книг КП «Олександрійське МБТІ» за станом до 01.01.2013 року, реєстрація прав власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , не проводилась. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , не зареєстровано. Документи, що посвідчують право власності на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями нотаріусу не надано, що є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Як вбачається, зазначений будинок з надвірними будівлями побудований чоловіком позивачки [PERSON] в 1990 році, але не був оформлений відповідним чином, в зв`язку з чим відсутнє свідоцтво про право власності на будинок, що позбавляє позивачку можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. \~ \~ \~ \~ Як вище було зазначено, підставою для відмови нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право власності на спадковий будинок є відсутність його державної реєстрації. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, регламентуються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, відповідно до норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. зазначене безумовно направлено на реалізацію положень статті 331 Цивільного кодексу України. Згідно вказаного Закону індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Так відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає в експлуатацію лише житлові будинки збудовані у період з 5 серпня\~1992\~року до 9 квітня 2015 року за результатами технічного обстеження. За даними перевірки нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отриманої інформації, право власності на даний житловий будинок з надвірними будівлями, не зареєстровано, що зазначено нотаріусом у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У відповідності до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою, документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Зазначений житловий будинок з надвірними будівлями, що заходиться в [ADDRESS] побудований спадкодавцем [PERSON] у 1990 році, що підтверджується технічним паспортом на даний будинок, виданим 15.12.2005 року на його ім`я. Після завершення будівництва, починаючи з 1990 року [PERSON] разом із сім`єю почав проживати в даному будинку, виготовив технічний паспорт на завершене будівництво, однак даний будинок не зареєстровано в законний спосіб та не отримано правовстановлюючий документ, що підтверджується архівною довідкою КП «Олександрійського МБТІ» №117 від 12.06.2024 року та отриманою інформацією нотаріуса із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Належність даного будинку спадкодавцю [PERSON] підтверджується також: - домовою книгою для реєстрації громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] ; - довідкою Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 04.06.23024 року № 829 про осіб, які зареєстровані будинку [ADDRESS] . - довідкою Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області від 01.12.2005 року № 365 про виділення [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування земельної ділянки в [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного, враховуючи що житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] побудовано в 1990 році, тобто до 05.08.1992 року, маючи в наявності технічний паспорт на даний будинок та інші зазначені вище документи, [PERSON] , якби був живим, міг би безперешкодно зареєструвати право власності на належний йому будинок. відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно». Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, є виникненням цивільно-правового спору, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У відповідності ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 15 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з послідуючими змінами, суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, наприклад якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ Враховуючи те, що відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті, [PERSON] належить право власності на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved