Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12 листопада 2011 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №689, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Через специфічну сферу діяльності, дружина періодично виїжджала за кордон на заробітки, через що інколи були сварки та непорозуміння. З лютого 2021 року у них з відповідачем почали виникати серйозні непорозуміння та сварки. Позивач вважає, що приводом цього послугували різні погляди на життя та не схожість характерів. Всі зусилля та неодноразові спроби зберегти сім`ю, спроби знайти спільну мову з відповідачем були марними. З листопада 2021 року вони припинили сумісне життя, відповідач зібравши речі виїхала за кордон. Внаслідок чого, їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам їхньої родини. Всі шлюбні стосунки були припинені. Таким чином, більше трьох років вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе, вони повністю втратили один до одного почуття любові, взаємної поваги та бажання зберегти сім`ю. Спори щодо поділу майна подружжя відсутні. На підставі викладеного просив шлюб між ними розірвати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Судові витрати просив залишити за собою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №689 від 12 листопада 2011 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи, що відповідач не висловила своєї позиції з приводу зміни прізвища після розірвання шлюбу, суд дане питання не вирішує. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач не просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати по справі, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved