Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області та [PERSON] , про визнання за\~ним права на завершення процедури приватизації та права на державну реєстрацію права власності на: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 5621482003:01:000:1004; земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер 5621482003:01:000:1008, що розташовані в с. Вовковиї на території Демидівської селищної ради, Дубенського району, Рівненської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . \~ \~ \~ \~ В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що [INFO] помер [PERSON] . Заповіту [PERSON] на випадок свої смерті не залишив. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Позивачка [PERSON] разом з рідним братом [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А. Б., з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 5621482003:01:00:1004; земельну ділянку площею 0,0829 га, кадастровий номер 5621482003:01:000:1008. 25.08.2023 року позивачка з [PERSON] отримали постанову від приватного нотаріуса Мельник А. Б. № 02-31, про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки згідно Витягів д Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.01.2020 інформація про власника та реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки відсутня. Відповідно до рішення Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області № 195-18/2018 від 28 лютого 2018 року, [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі у власність загальною орієнтовною площею 1,13 га, з них 0,88 га для ведення особистого селянського господарства в межах с. Вовковиї, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні. 09.04.2019 року на виконання вищевказаного рішення, [PERSON] звернувся до Демидівського районного виробничого відділу Рівненської регіональної філії Центр ДЗК, з заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для ведення ОСГ. 14.06.2019, тобто через два місяці помер, не встигши оформити своє право власності належним чином. Позивачка звернулася до Демидівської селищної ради з заявою про надання дозволу на продовження приватизації вказаних земельних ділянок, на що отримала відмову. Законодавством передбачено, якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатись до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. З вище викладених підстав, позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивачка [PERSON] під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Позивачка просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Позивачка додатково пояснила, що вона і відповідач [PERSON] , який є її рідним братом, єдині спадкоємці на майно покійного батька [PERSON] . В нотаріуса відкрили спадкову справу та отримали свідоцтва на право власності на майно покійного, яке підтверджувалося правовстановлюючими документами. Майно розділили добровільно на підставі спадкового договору. Вказані ділянки не змогли включити у спадковий договір, оскільки на них відсутні правовстановлюючі документи. Їх покійний батько розпочав процедуру приватизації цих земельних ділянок, однак при житті не встиг отримати правовстановлюючі документи. Розподіл цих ділянок, щодо яких вони бажають завершити приватизацію вони з братом вчинили добровільно, спору немає. Змушені звернутися до суду, оскільки своє право не можуть реалізувати в нотаріуса. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, не заперечує відносно задоволення позову. Пояснив, що вони з позивачкою єдині спадкоємці на майно покійного батька. Обоє відкрили спадкову справу та розділили добровльно майно в нотаріуса, на яке були правовстановлюючі документи. На ці земельні ділянки батько розпочав процедуру приватизації, однак не встиг оформити своє право власності до кінця, оскільки помер. Вони з сестрою змушені звернутися за захистом своїх прав до суду, оскільки в нотаріуса не можуть отримати свідоцтва на вказані земельні ділянки. Розподіл земельних ділянок вчинили добровільно, частину земельних ділянок, зокрема, що зазначені в позовній заяві приватизує позивачка, іншу частину приватизує він, оскільки теж звернувся до суду за захистом своїх інтересів. Представник відповідача Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області в судове засідання не з`явився. Селищний голова [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника селищної ради. Позов селищна рада визнає, не заперечує проти його задоволення. /а. с. 54/. Відзиву на позов відповідачем не подано. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 30 травня 2024 року судом прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області, про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки. Відкрито провадження по справі та призначено справу в підготовче судове засідання. 21 серпня 2024 року за клопотанням представник позивача ухвалою суду було залучено в якості співвідповідача [PERSON] 12 вересня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачкою позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань, крім клопотань про витребування доказів, не подавали. \~ \~ \~ \~Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , батько позивачки [PERSON] помер [INFO] в с. Вовковиї, Дубенського району, Рівненської області /а. с. 7/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на законних підставах майно. Відповідно до рішення Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області № 195-18/2018 від 28 лютого 2018 року, [PERSON] , жителю с. Вовковиї, Демидівського району Рівненської області, надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність загальною орієнтовною площею 1,13 га у тому числі: 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Вовковиї, за рахунок земель житлової та громадської забудови; 0,88 га для ведення особистого селянського господарства в межах с. Вовковиї, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні. Гр. [PERSON] надано дозвіл на замовлення виготовлення технічної документації із землеустрою в проєктній організації. /а. с. 16/. З Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки площею 0,0680 га, 0, 4400 га та 0,2920 га вбачається, що [PERSON] 09 квітня 2029 року замовив виготовлення технічної документації на зазначені земельні ділянки. /18-29/. Своє право власності оформити не встиг, оскільки помер [INFO] . Відповідно до норм ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщинн або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] , [PERSON] є донькою [PERSON] . /а. с. 10/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] зареєструвала свій шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила свої прізвище на [PERSON] . /а. с. 85/. Відповідач по справі [PERSON] є сином [PERSON] /а. с. 13/. 02.12.2019 приватним нотаріусом Мельник А. Б. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] та зареєстровано у спадковому реєстрі за № 65153560, номер у нотаріуса 168/2019. /а. с. 18/. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки площею 0,0829 га, 0,0680 га, 0,4400 га, 0,2920 га та 0,02500 га, що знаходяться в с. Вовковиї на території Демидівської селищної ради. Підставою для відмови стало те, що право власності на вказані земельні ділянки на ім`я померлого [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано. /а. с. 14-16/. Позивачка [PERSON] звернулася до Демидівської селищної ради Дубенського району з заявою про надання дозволу на продовження приватизації нею земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в с. Вовковиї Дубенського району Рівненської області, право на які належало її батькові. Рішеням Демидівської селищної ради № 3306 від 29 травня 2024 року [PERSON] було відмовлено у наданні дозволу на продовження приватизації на земельні ділянки батька [PERSON] , який помер та не встиг оформити своїх прав на земельні ділянки. /а. с. 48/. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Земельні ділянки відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМ України від 17 жовтня 2012 року за № 1051 є зареєстрованими в Державному земельному кадастрі на ім`я [PERSON] та їм присвоєно кадастрові номери, а отже вони є сформованими. Відповідно до\~п.\~3.5.\~роз`яснення\~Вищого спеціалізованоrо\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~"Про\~судову практику\~розгляду цивільних\~справ про\~спадкування"\~від 16\~травня 2013\~року №\~24-753/0/4-13,\~якщо спадкоємець\~не набув\~права власності\~на земельну\~ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатись до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, дослідженими доказами по справі встановлено, що позивачка [PERSON] у порядку та строки, передбачені ст. ст. 1220 -1223, 1270 Цивільного кодексу України, прийняла спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . За життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельних ділянок, отримав технічну документацію, але не встиг завершити приватизацію, та отримати правовстановлюючі документи щодо права власності на земельні ділянки розмірами 0,2500\~га та\~0,0829\~га, хоча межі земельних ділянок встановлені в натурі, земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери, відомості про земельні ділянки внесені до Державного земельного кадастру. Відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на ім`я спадкодавця, унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцю [PERSON] . \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи відповідачами були визнані позовні вимоги позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та ст. ст. 81, 125, 126 Земельного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені докази по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки [PERSON] та їх задоволення. Відповідно до ст. ст. 16, 20, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, ст. ст. 125, 126 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved