Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що Печерським районним судом міста Києва розглядалось кримінальне провадження №12023100060000429 від 08.03.2023 по справі №757/20006/23 за фактом вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. [PERSON] є потерпілою в даному кримінальному провадженні. 08 березня 2023 року приблизно о 09 год 30 хв, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4-Б, у службовому кабінеті директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Печерського району м. Києва [PERSON]., [PERSON] взяла у руки жіночу сумку коричневого кольору, з металевими застібками золотого кольору вартістю 643 грн. 34 коп., із вмістом, а саме: особистими речами, документами та грошовими коштами у сумі 100000 (сто тисяч) гривень та 400 (чотириста) доларів (згідно з офіційним курсом НБУ на 08 березня 2023 року становило 14624 гривні), а також взяла із шафи жіночу куртку світлого кольору вартістю 406 грн. 67 коп., що належали позивачу та вийшла з кабінету, спустилась пожежними сходами у внутрішній двір будівлі та попрямувала у невідомому напрямку. Своїми суспільно небезпечними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), відповідач завдала матеріальної шкоди позивачу на загальну суму 115 674 гривні 01 копійка. В подальшому [PERSON] була затримана працівниками поліції, які вилучити у відповідача жіночу сумку коричневого кольору, з металевими застібками золотого кольору; грошові кошти у сумі 4910 (чотири тисячі дев`ятсот десять) гривень та 400 (чотириста) доларів; жіночу куртку світлого кольору; паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] . Вилучене повернуто позивачу. Протиправними діями [PERSON] моральному здоров`ю [PERSON] спричинено значної шкоди, тому що весь період намагання поновити порушені права позивача, життя цивільного позивача було перенасичене негативними емоціями, психологічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачем понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які [PERSON] могла б реалізувати не витрачаючи часу на підготовку написання заяви та судового позову, відвідування органу досудового розслідування для допиту, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав. Окрім того, тривалий час у позивача не було службового посвідчення та паспорту громадянина України, до моменту повернення вилучених грошей, речей та документів 17 березня 2023 року. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 95095 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Ухвалою судді від 24 січня 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 08 лютого 2024 року відкрито провадження в указаній цивільній справі для розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 червня 2024 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач до суду не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомленими про розгляд даної справи в суді, в судове засідання не з`явились, правом подачі відзиву на позовну заяву відповідач не скористалась. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 та п.8 і 9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В силу ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно ухвали Печерського районного суду від 14 червня 2023 року по справі №757/20006/23-к судом встановлено, що 08.03.2023, [PERSON] , [INFO] , будучи чітко обізнаною, що в Україні введений воєнний стан, прибула до центральної частини міста Києва та приблизно о 09 год 30 хв, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , поруч з Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Печерського району міста Києва, зайшла у внутрішній двір даної будівлі та звернула увагу, що на другому поверсі поруч з пожежними сходами відчинені пластикові двері білого кольору, а також відчинене вікно поруч. В цей момент у [PERSON] виник умисел на таємне заволодіння чужим майном, яке могло знаходитись в приміщенні до якого вели вищевказані відчинені двері. Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, [PERSON] піднялася металевими сходами до вищевказаних дверей та проникла до службового кабінету директора Печерського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Печерського району міста Києва [PERSON]. У подальшому, [PERSON] , перебуваючи у вище вказаному кабінеті, продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна в умовах дії воєнного стану та маючи на меті збагатитися за рахунок інших осіб, переконавшись що у кабінеті відсутні інші особи, взяла у руки жіночу сумку коричневого кольору, з металевими застібками золотого кольору вартістю 643 грн. 34 коп., зі вмістом, а саме: грошовими коштами у сумі 100000 (сто тисяч) гривень та 400 (чотириста) доларів (згідно з офіційним курсом НБУ на 08.03.2023 становило 14624 гривні), а також взяла з шафи жіночу куртку світлого кольору вартістю 406 грн. 67 коп., що належали [PERSON] , та, утримуючи при собі викрадене майно, вийшла з кабінету, спустилась пожежними сходами у внутрішній двір даної будівлі та попрямувала у невідомому напрямку. Отримавши таким чином можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд. Своїми суспільно небезпечними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинені у період дії воєнного стану, [PERSON] , [INFO] , завдала матеріальної шкоди [PERSON] , [INFO] на загальну суму 115 674 (сто п`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) гривні 01 копійка. Таким чином, [PERSON] вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах дії воєнного стану. Обґрунтованість причетності [PERSON] до вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджені дослідженими судом доказами, а саме: показами потерпілої [PERSON] , яка безпосередньо під час судового розгляду, повністю підтвердила викладене у клопотанні; письмові докази, а саме протоколи слідчих дій (огляду місця події) від 08.03.2023, висновок судово-товарознавчої експертизи від 27.03.2023. Ухвалою Печерського районного суду від 14 червня 2023 року по справі №757/20006/23-к застосовано до [PERSON] , [INFO] , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом. Речові докази: жіночу сумку коричневого кольору, з металевими застібками золотого кольору; грошові кошти у сумі 4910 (чотири тисячі дев`ятсот десять) гривень та 400 (чотириста) доларів; жіночу куртку світлого кольору; паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] ; банківську картку № [NUMBER] ; транспортну карту; подарунковий сертифікат «ЄВА»; банківську карту № [NUMBER] ; візитницю із візитівками; банківську карту № [NUMBER] ; службове посвідчення на ім`я [PERSON] - залишено у [PERSON] . В результаті кримінального правопорушення [PERSON] завдано матеріальну шкоду в розмірі 95090 грн. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту ухвали вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] , цивільний позов не подавався. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, ухвалою суду встановлено, що, внаслідок злочинних дій відповідача, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов`язковою для суду при розгляді цієї справи. Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1)втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Окрім того, як встановлено ухвалою Печерського районного суду від 14 червня 2023 року по справі №757/20006/23-к за висновком судово-психіатричного експерта № 358, [PERSON] в період часу до якого відноситься інкриміноване їй кримінальне правопорушення страждала, на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді - Шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. За своїм психічним станом [PERSON] , в період часу до якого відноситься інкриміноване їй кримінальне правопорушення не могла, та, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. [PERSON] за своїм психічним станом здоров`я, потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру поміщення до спеціального закладу для надання стаціонарної психіатричного допомоги. Також з вищевказаної ухвали вбачається, що [PERSON] має законного представника [PERSON] . Ст. 1186 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. Якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді. Згідно ч. 1, 2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, належить задовольнити частково, а саме: в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми заподіяних матеріальних збитків у розмірі 95 090 грн. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зазнала душевних страждань, та інших негативних явищ внаслідок вчинених відповідачем злочинних дій. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого [PERSON] правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення та виходячи з міркувань розумності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1000 грн. На підставі п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 1211,20 грн. Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 3028,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1514 грн.

Outcome: partial