Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області і з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку з кадастровим номером 6824286200:03:003:0065 площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), які розташовані по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері і у встановленому порядку прийняла спадщину. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровим номером 6824286200:03:003:0065 площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована по [ADDRESS] . Однак, оформити свої спадкові права вона не в змозі через відсутність реєстрації та правовстановлюючого документу на вказаний будинок. Вказує, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями був побудований у 1977 році, однак при житті [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ та не зареєструвала своє право власності на вказаний будинок. В судове засідання представник позивачки адвокат Мініх І.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити. Представник Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області направив письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та про визнання позову. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивачки [PERSON] . 30 квітня 2015 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. заведено спадкову справу № 290/2015 до майна померлої [PERSON] . Згідно відповіді на звернення від 06 березня 2024 року за№334/02-14 державним нотаріусом Заворотною Т.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та відсутність реєстрації права власності на нього за померлою. За життя [PERSON] не отримувала правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок та у встановленому законом порядку не проводила його державну реєстрацію. Зазначений будинок був побудований [PERSON] у 1977 році, що підтверджується технічним паспортом, складеним Приватним підприємством «Нерухомість-інформ» від 12.02.2024 року, довідкою Комунального підприємства «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» від 09.02.2024 року № 1392. Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ХМ № 026285, виданого 04.01.1992 року у відповідності до рішення Немиринецької сільської ради народних депутатів від 20 листопада 1994 року № 34 [PERSON] передано у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,256 га, які розташовані в [ADDRESS] . Земельна ділянка під спірним житловим будинком перебувала у власності [PERSON] . Відповідно до статті 15\~ЦК України кожна\~особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із статтею 1217\~ЦК України спадкування\~здійснюється за заповітом або за законом. У статті 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Судом встановлено, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що мотивовано нотаріусом відсутністю документа про право власності на нерухоме майно та реєстрації права власності. У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25грудня 2015 року №1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Так, відповідно до норм вказаного Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності"\~набрав чинності з 12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V "Прикінцеві положення" цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з частиною третьою статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення"\~встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва (втратила чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Отже, до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 липня 2019 року у справі N 206/6298/16-ц (провадження N 61-31398св18), від 26 лютого 2020 року у справі N 607/16873/18 (провадження N 61-12451св19). Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У матеріалах справи наявна копія технічного паспорту від 12 лютого 2024 року, складеного Приватним підприємством «Нерухомість-інформ» за результатами технічної інвентаризації будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в якому зазначено, що будівництво житлового будинку здійснено у 1977 році та копія Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ХМ № 026285, виданого 04.01.20022 року у відповідності до рішення Немиринецької сільської ради народних депутатів від 20 листопада 1994 року № 34 у відповідності до якого [PERSON] передано у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,256 га, які розташовані в [ADDRESS] . Тобто, спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а отже, померла [PERSON] набула за життя право власності на вказане домоволодіння, яке переходить у порядку спадкування до її спадкоємиці за заповітом [PERSON] . Отже, позивачкою обрано належний спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який є найбільш ефективним у спірних правовідносинах. Оскільки спірне нерухоме майно набуто спадкодавцем у законний спосіб і належало їй за життя на праві власності, тому воно увійшло до складу спадщини після її смерті. А тому, за позивачкою [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку кадастровим номером 6824286200:03:003:0065 площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), які розташовані по [ADDRESS] . Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved