Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

1. \~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Катюхи О.В. про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що на початку 2008 року вона познайомилася з [PERSON] та з 2008 року вони розпочали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою його реєстрації та проживання: [ADDRESS] , де проживали до 2022 року. Шлюб не зареєстрували з об`єктивних причин, зокрема тому, що вона тривалий час протягом 2014-2015 років була зайнята доглядом за його матір`ю, яка мала перелом стегна та потребувала постійного стороннього догляду. Протягом усього цього часу мати чоловіка проживала разом з ними. Після [PERSON] сина [PERSON] , [PERSON] як його батько, обирав ім`я [PERSON] , в свідоцтві про народження зі слів матері зазначений батько [PERSON] . Проживаючи як сім`я, вони вели спільне господарство, мали спільний побут, спільні права та обов`язки. Також однією сім`єю відвідували відповідача у справі, рідного брата чоловіка [PERSON] , який проживає в с. Романів Шепетівського району Хмельницької області. По приїзду до брата, [PERSON] представив її брату як дружину, а [PERSON] - як сина. Вони неодноразово були в гостях у рідного брата [PERSON] і його дружини [PERSON] та їх сина [PERSON] , який є відповідачем у справі, тому що його батько помер. Протягом усього зазначеного часу з 2008 року по день смерті [PERSON] вони спільно виховували та утримували їх спільну дитину. Вказані обставини щодо визнання [PERSON] як сина, і його виховання, підтверджуються фотознімками, зробленими за життя [PERSON] , а також можуть підтвердити сусіди, які проживають в тому ж будинку. [INFO] [PERSON] помер. Його похованням повністю займалась позивачка, отримала дозвіл на його поховання на кладовищі села Вереси Житомирської міської територіальної громади поряд із могилою батька [PERSON] . Також саме вона отримала від органів РАЦСу свідоцтво про смерть та від органів ПФУ допомогу на поховання [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] , в якій вони проживали. 26 липня 2023 року позивач зверталася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Катюхи О.В., яким заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття сином [PERSON] спадщини. Проте нотаріус роз`яснив, що не може задовольнити її заяву без судового рішення, та рекомендував звернутися з позовом до суду. Встановлення факту батьківства позивачу необхідно для отримання неповнолітнім сином [PERSON] спадщини після смерті його батька [PERSON] . Просила встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] , за життя він сумнівався, що є біологічним батьком [PERSON] , достовірних доказів батьківства матеріали справи не містять. Відповідач своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вважає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті брата. У відзиві\~на позов\~зазначили,\~що додані до позовної заяви фотосвітлини є неналежними доказами, оскільки вони не входять у предмет доказування у даній справі та не підтверджують факт батьківства. З доданих світлин не можливо ідентифікувати коли, де, та за яких обставин вони були зроблені та з якою метою. Не відповідає дійсності і той факт, що позивач разом з покійним братом та [PERSON] приїздили до відповідача на гостину. Квартира [ADDRESS] була отримана їх батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька квартиру успадкували їх мати [PERSON] та брат [PERSON] у рівних частках, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2016 року. Після смерті матері, [PERSON] успадкував повністю вказану квартиру. 29 листопада 2017 року управлінням житлового господарства Житомирської міської ради видано свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] . Згідно вказаного свідоцтва квартира належала його братові на праві приватної власності. В графі члени сім`ї в свідоцтві стоять прочерки, що спростовує факт проживання позивача з покійним братом однією сім`єю і визнання ним батьківства стосовно [PERSON] . Якби брат визнавав себе батьком неповнолітнього [PERSON] , то він би зареєстрував його у своїй квартирі, коли здійснював переоформлення квартири на себе після смерті матері. Після смерті батьків, відповідач спілкувався з братом переважно в телефонному режимі, і відомостей про його спільне проживання з кимось у квартирі не повідомляв. Підставою для визнання батьківства є відомості, що засвідчують саме походження дитини від певної особи, а не факти спільного проживання чи ведення спільного господарства матір`ю дитини і цієї особи до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що підтверджують визнання відповідачем батьківства. Участь позивача у похованні його брата не є та не може бути доказом, що підтверджує факт його батьківства щодо [PERSON] . Довідка про отримання позивачем коштів допомоги на поховання не є належним доказом у справі, оскільки не входить до предмету доказування та жодним чином не підтверджує факту батьківства [PERSON] щодо [PERSON] . В позовній заяві позивачка підтверджує той факт, що вона народила дитину в той період, коли не перебувала у шлюбі. При реєстрації народження її дитини його покійний брат не подав спільної заяви до органу РАЦСу. За таких обставин запис про батька дитини проведений за прізвищем матері, а ім`я та по батькові записано за її вказівкою. Позивачка не наводить жодних об`єктивних підстав чи перешкод, які б не залежали від волі його брата, аби визнати своє батьківство, про що разом з матір`ю подати спільну заяву до органу реєстрації актів цивільного стану. Так само позивачка не наводить жодних підстав, чому вона не подала до суду позов про визнання покійного брата батьком її народженої дитини, а звернулася до суду лише після смерті [PERSON] із заявою про встановлення факту батьківства з метою прийняття спадщини. За таких обставин вважають, що [PERSON] не визнав свого батьківства в порядку, передбаченому законом, а позивачка не скористалась своїм правом звернутися до нього з позовом про визнання батьківства за рішенням суду за його життя. Крім того, в позовній заяві не наведено жодних доказів порушення її прав саме ним, як відповідачем, та виникнення спору між ними, а також, доказів прийняття ним спадщини у встановленому законом порядку. Також позивачем не додано до позовної заяви жодних доказів неможливості прийняття спадщини нею та/або її сином. На підставі викладеного, просив відмовити повністю в задоволенні позовних вимог [PERSON] про встановлення факту батьківства. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Катюха О.В. у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. 2. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 18.12.2023 постановлено справи до провадження, призначено підготовче судове засідання на 26.01.2024. 19.01.2024 до суду надійшов відзив на позов від відповідача [PERSON] . Підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] на 20.02.2024. Ухвалою суду від 20.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової посмертної молекулярно-генетичної експертизи, підготовче судове засідання відкладено на 25.03.2024 у зв`язку з витребуванням спадкової справи. 12.03.2024 від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області надійшла копія спадкової справи №26/2023, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 25.03.2024 відмовлено у задоволенні адвоката Могильницького В.Ю. в інтересах [PERSON] про вступ в справу третьої особи та підготовче судове засідання відкладено на 15.04.2024. Ухвалою суду від 15.04.2024 клопотання представника позивача задоволено, у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 12.06.2024 до суду надійшов висновок молекулярно-генетичної експертизи №42642 від 07.06.2024. Ухвалою суду від 15.07.2024 поновлено провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 06.08.2024. Ухвалою суду від 06.08.2024 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 09.09.2024. 3. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо визначення походження дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Житомир Житомирської області, про що складено актовий запис № 171 від 22.01.2010, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції від 22.01.2010. Відомості про батька [PERSON] - [PERSON] записані відповідно до положень частини першої статті 135 СК України, зі слів матері [PERSON] . [INFO] [PERSON] раптово помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та копією лікарського свідоцтва про смерть від 15.05.2023, які отримала [PERSON] Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] є повнорідним братом померлого [PERSON] , оскільки мав тих же батьків, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису по народження від 20.05.2023, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та визнається сторонами. [PERSON] похований на кладовищі в с. Вереси Житомирського району [PERSON] , відповідно до дозволу на поховання, що підтверджується довідкою старости Вересівського старостинського округу від 11.10.2023 №313. Після смерті [PERSON] , за заявою його рідного брата [PERSON] від 20.05.2023, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області заведена спадкова справа №26/2023 від 20.05.2023. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , що належала йому на праві власності на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради від 29.11.2017. 07.11.2023 року позивач, як законний представник неповнолітнього сина [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] . Проте нотаріус усно відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не підтверджений факт батьківства [PERSON] . Інші спадкоємці не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Даних про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, в тому числі згідно з ч.ч. 3-4 ст. 1268 ЦК України, матеріали справи не містять. Встановлення факту батьківства позивачу необхідно для отримання неповнолітнім сином [PERSON] спадщини після смерті його батька [PERSON] . За життя [PERSON] проживав та був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , в шлюбі не перебував, дітей не мав. Разом з ним, без реєстрації проживали [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується показаннями свідків. Так, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом [PERSON] , проживає у квартирі [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] однією сім`єю проживали [PERSON] та [PERSON] , в яких народився син [PERSON] . Також вони проживали з батьками [PERSON] та зі старшою дитиною [PERSON] . Вони проживали як одна сім`я до смерті [PERSON] . Знає, що [PERSON] визнав [PERSON] своїм сином, любив його, активно брав участь в його вихованні, утримував його, відвідував навчальні заклади. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] , проживає у квартирі [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] однією сім`єю проживали [PERSON] та [PERSON] , вели спільне господарство. [PERSON] доглядала хвору матір чоловіка [PERSON] , яка проживала разом з ними. [PERSON] визнавав своє батьківство щодо сина [PERSON] , забирав його з пологового, обирав ім`я, ходив до школи, брав участь у вихованні та утриманні сина. На досліджених судом фотографіях містяться зображення [PERSON] разом із сином [PERSON] , зокрема 25.07.2015, серпень 2018 року. Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи ТОВ «МАМА ПАПА» від 07.06.2024 №42642 [PERSON] , [INFO] , може бути рідним племінником, тобто сином рідного брата [PERSON] , [INFO] . Ймовірність спорідненості за батьківською лінією [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складає 99,97%. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , за умови, що в нього та в [PERSON] , [INFO] , є спільний батько, та ніхто інший серед родичів за батьківської лінії не є біологічним батьком [PERSON] . 4. \~ \~ \~ \~Норми права, які застосував суд. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно із статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 1\~ст. 130 Сімейного кодексу України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. \~ \~ \~ \~ Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено\~за заявою матері відповідно до ч. 1\~ст. 135 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням того, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial