Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

До Збаразького\~районного суду\~звернулась [PERSON] ,\~із позовною\~заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 14 липня 2023 року, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В якій просить: 1.Прийняти позовну заяву до провадження. 2.Стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в користь позивача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн (три тисячі п`ятсот гривень) на кожну дитину: сина [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , сина [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , доньку [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , кожного місяця починаючи з дня подання даної позовної заяви та до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що малолітні діти [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , проживають разом із нею та перебувають на її утримані. Відповідач жодним чином не бере участі у вихованні дітей та коштів на утримання дітей фактично не надає. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер №598/1578/23. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі: 19 липня 2023 року ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін (а.с.27). 27 вересня 2023 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Радібової І.О. надійшла заява про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позов, а також надійшов відзив на позовну заяву в якій відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме щодо розміру стягнення аліментів та просить суд стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на кожну дитину, а в іншій частині позову відмовити (а.с.40-41, 42-45). 25 жовтня 2023 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Никитюка Р.І. надійшла відповідь на відзив в якій він заперечує доводи відповідача в відзиві, вважає їх необґрунтованими та безпіставними, що не містять жодних належних та допустимих доказів. Позовні вимоги, представлені у позові [PERSON] підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі (а.с.55-58). 22 січня 2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Радібової І.О. надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у яких просить суд перейти від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження в даній цивільній справі (а.с.87-89). 13 лютого 2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Гайдай О.М. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких просить суд частково задовольнити позов, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання дітей, синів, в розмірі 30% від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дітьми повноліття на кожну дитину (синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ), а в іншій частині позову про стягнення аліментів на [PERSON] , [INFO] , відмовити. Посилається на те, що юридично [PERSON] не його донькою, в даному випадку позивачка записала доньку як мати одиночка та отримує від держави виплати на утримання дитини. Крім того, посилається на те, що [PERSON] має групу інвалідності та отримує від держави соціальну допомогу як інвалід, а інших доходів в Україні на даний час не має, вважає вимоги [PERSON] про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн на кожну дитину необґрунтованими, такими, що не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Визначений позивачкою розмір аліментів фактично залишає відповідача без засобів для існування, оскільки сплачувати аліменти в такій сумі він не в змозі (а.с.99-101). 28 лютого 2024 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Никитюка Р.І. надійшли заперечення на письмові пояснення відповідача (а.с.122-123). 03 березня 2024 року та 05 квітня 2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Гайдай О.М. надійшли клопотання про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.126-128, 136-138). Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 09 квітня 2024 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Гайдай О.М. про її участь у судовому засіданні в режимі відео конференції задоволено (а.с.139). Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2024 року постановлено перейти до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження та призначено підготовче засідання у справі (а.с.141). 10 травня 2024 року та 28 травня 2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Гайдай О.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, синів, в розмірі 30% від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дітьми повноліття на кожну дитину (синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ), а в іншій частині позову про стягнення аліментів на [PERSON] , [INFO] , відмовити (а.с.146-148, 176-178). 16 травня 2024 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Никитюка Р.І. надійшла відповідь на відзив, в якій просять позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на ті ж обставини (а.с.167-168). 09 липня 2024 року проведено підготовче засідання та справу призначено до розгляду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Никитюк Р.І. в судове засідання не з`явились, однак на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява в якій вона просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, його представники адвокати Радібова І.О. та Гайдай О.М. подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі. Адвокат Радібова І.О. у заяві зазначає, що відповідач позовні вимоги визнає частково, не заперечує про стягнення з нього в користь позивача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн на кожну дитину, а в решті позову відмовити. Дослідивши матеріали даної справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що предметом судового спору є стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500 грн на кожну дитину. Суд неодноразово роз`яснював сторонам та їх представникам, що обставини справи мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Також суд\~вжив всіх\~дозволених чинним\~законодавством заходів\~для повного\~і об`єктивного\~розгляду справи,\~роз`яснював\~сторонам та\~їх представникам,\~що наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача, заперечення відповідача, мають бути доведені належними та допустимими доказами. Крім того, суд неодноразово сприяв сторонам у наданні додаткових доказів, шляхом задоволення їх клопотань та надавав терміни для представлення доказів, у зв`язку із чим неодноразово відкладався розгляд справи. Суд не може вказувати сторонам, які докази необхідно надати суду для підтвердження своїх вимог та з власної ініціативи витребувати докази, оскільки згідно із вимогами ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмета доказування. Враховуючи те, що обов`язок щодо доказування покладається на сторони, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати на підставі наявних доказів. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року по 09 листопада 2016 року, що сторонами не оспорюється і підтверджується матеріалами справи. Так, згідно рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). У шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що сторонами не оспорюється і підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12 березня 2008 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області України (а.с.8), серії [NUMBER] від 26 березня 2010 року видане Росохацькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області (а.с.12). [INFO] , у м.Збаражі Тернопільської області, народилася [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 12 грудня 2010 року виданого Збаразьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області записані позивач мати [PERSON] та відповідач батько [PERSON] (а.с.14). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівною матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00042449601 від 24.11.2023 (а.с.107-108, 180). Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю позивачкою у даній справі [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що стверджується копією паспорта [PERSON] (а.с.3-4), витягом з реєстру територіальної громади №2022/002349679 (а.с.11), копією посвідчення [PERSON] № [NUMBER] (а.с.16), копією посвідчення [PERSON] № [NUMBER] (а.с.17), копією посвідчення [PERSON] № [NUMBER] (а.с.18), копією довідки про доходи [PERSON] (а.с.19), копією довідки про отримання щомісячної одноразово допомоги при народженні 1-їдитини (а.с.20), копіями довідки про допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях (а.с.21), копією довідки про отримання держаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с.22). Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи необхідний розмір аліментів, суд виходить з того, що згідно із вимогами ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і приходить до висновку, що позов у частині стягнення аліментів на дітей слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3200 грн (на кожну\~дитину, однак, не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 липня 2023 року і до досягнення старшим сином [PERSON] повноліття. При цьому, суд враховує, що відповідач [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання і йому призначено державну соціальну допомогу, що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER] (а.с.46). Батьки відповідача [PERSON] отримують довічно пенсії за віком, мати [PERSON] працює в ДНЗ «ТПК ПВФП» викладачем математики та фізики, що підтверджується копіями пенсійних посвідчень № [NUMBER] та № [NUMBER] (а.с.47, 48, 49), довідкою ДНЗ «ТПК ПВФП» від 24.10.2023 (а.с.67). Рішенням Збаразької міської ради Тернопільської області від 31.11.2023 №323 відповідачу [PERSON] встановлені години спілкування з дітьми: [PERSON] , [PERSON] . У визначенні відповідачу [PERSON] способів участі у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , відмовлено (а.с.152-157, 184). Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України батьком дитини [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] , відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.107-109, 180). Згідно матеріалів справи та наданих письмових пояснень стороною відповідача вбачається, що відповідач [PERSON] зазначає, що юридично [PERSON] , [INFO] , не є його донькою, а тому просить відмовити у задоволені позову щодо стягнення аліментів на [PERSON] .. Відповідно до ч.1 ст.135 С К України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду; підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений, зокрема матір`ю дитини; позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). У пункті 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Отже, право на стягнення аліментів з біологічного батька дитини виникає лише в тому випадку, якщо він записаний ним у свідоцтві про народження дитини. Якщо запис про батька було проведено зі слів матері, на підставі ст.135 СК України, то для стягнення аліментів необхідно внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та отримати нове свідоцтво про народження дитини. Такі зміни можуть бути внесені за згодою біологічного батька через органи РАЦСу чи в судовому порядку. Оскільки відомості про батька малолітньої [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівною матері, позивачем [PERSON] та її представником, адвокатом Никитюком Р.І., не надано і судом не здобуто належних та допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , а тому в частині позову про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання малолітньої [PERSON] слід відмовити. Враховуючи все вищенаведене, беручи до уваги те, що позивачем [PERSON] та її представником адвокатом Никитюком Р.І., не доведені у судовому засіданні обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, зокрема щодо стягнення аліментів у розмірі визначеному позивачем і на утримання малолітньої дитини [PERSON] , та судом не здобуто об`єктивних доказів переконливого характеру, які б свідчили про стягнення розміру аліментів визначеному позивачем, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог, оскільки позивачем та її представником не наведено і в судовому засіданні не здобуто переконливих аргументів щодо стягнення вказаного позивачем розміру аліментів. Також відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 1073,60 грн судового збору, від сплати якого позивачка звільнена, за розгляд даної позовної заяви поданої у 2023 році про стягнення аліментів. На підставі наведеного, ст.ст.125, 126, 135, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial