Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

В березні 2020 року позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом, який неодноразово уточнювався, востаннє 07.09.2022, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що членами сім`ї, чоловіком, дружиною і сином, а саме позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у спільну власність в порядку, визначеному законом, правомірно, шляхом приватизації державного майна, набуто нерухоме майно -квартиру [ADDRESS] . 19.08.2007 у квартирі сталася пожежа, яка призвела до тяжких наслідків неможливості проживання, та потребувала значних коштів для її відновлення як житла. 26.08. 2008 між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» укладено кредитний договір № 0193/08/05-ZNv з наданням кредиту у сумі 15 000 доларів США строком по 24.08.2018 року та відсотками у розмірі 14% річних. 26.08.2008 між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» укладено договори поруки №0193-П, №0193-П-1 за яким поручителі поручились перед кредитором ПАТ «Банк Форум» за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. 26.08.2008 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» укладено договір іпотеки № 0193-І, згідно з яким на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку було передано спільне сумісне нерухоме майно квартиру [ADDRESS] . Позичальником [PERSON] добросовісно виконувались зобов`язання за кредитним договором до 2014 року, і у зв`язку з різким підвищенням курсу долара США відносно гривні, він припинив сплату грошових коштів, виникла заборгованість. 20.11.2014 ПАТ «Банк Форум» подано до суду позов до боржника [PERSON] та поручителів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, як до солідарних боржників, із штрафними санкціями. 22.12.2015 рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу по цивільній справі №216/8415/14-ц позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволено повністю, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 у розмірі 7232,87 доларів США, 14558,58 гривень пені, 5000 гривень штрафу та судовий збір у розмірі 3654 гривень. Таким чином, правові наслідки порушення боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором визначено судовим рішенням від 22.12.2015, як правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою із відповідальністю боржника [PERSON] та поручителів. Через два роки поспіль, вирішені судом правовідносини в частині забезпечення виконання зобов`язань, щодо невиконання боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №0193/08/05-ZNv, забезпеченим договорами поруки №0193-П, №0193-П-1, договором іпотеки №0193-1 від 26 серпня 2008 року, неочікувано знову виникли за участі іншої особи і в позасудовому порядку, за вимогою, що не підлягає виконанню як така, що суперечить закону, але яка призвела, в своїй послідовності подій і обставин, в цілому, до порушення прав та законних інтересів позивачів та втрати житла. 14 січня 2017 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. передано позивачам, письмову вимогу про усунення порушення у вигляді листа-вимоги про усунення порушень від 13 січня 2017 року від [PERSON] , як нового кредитора та іпотекодержателя відповідно до договору про відступлення права вимоги №293-К, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «НЕКСТДЖЕН ФІНАНС» та [PERSON] від 26.09.2016 та договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. 26.09.2016 за реєстровим номером 2571, де ТОВ «Фінансова Компанія «НЕКСТДЖЕН ФІНАНС», в свою чергу, є правонаступником прав вимоги первісного кредитора ПАТ «БАНК ФОРУМ» відповідно до договору про відступлення прав вимоги №229-Ф, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова Компанія «НЕКСТДЖЕН ФІНАНС» 21.09.2016 та договору про відступлення прав за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. 21.09.2016, адресовану боржнику - [PERSON] , майновому поручителю - [PERSON] , майновому поручителю - [PERSON] , з повідомленням, що боржник за кредитним договором [PERSON] мав сплатити позичену ним у ПАТ «БАНК ФОРУМ» грошову суму у розмірі 15000 доларів США та відсотками за користування кредитом у розмірі 14% річних у термін до 24 серпня 2018 року, але через припинення сплати щомісячних платежів утворилася заборгованість станом на 21 вересня 2016 року у розмірі 220721,90 грн, та вимогою, якщо будь-хто з позивачі протягом тридцяти календарних днів з моменту одержання цього листа-вимоги про усунення порушень не поверне відповідачу [PERSON] , як правонаступнику прав вимоги ПАТ «Банк Форум» за кредитним і іпотечним договорами, грошову суму 220721,90 грн, вона використає право надане п. 5 та п. 6 іпотечного договору та ст.ст.36, 37, 38 Закону України «Про іпотеку», а саме, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, до неї перейде право власності на предмет іпотеки з відповідною подальшою реєстрацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, де предметом іпотеки є квартира за адресою: [ADDRESS] , а неявка позивачів до приватного [PERSON] з метою передати відповідачеві суму боргу протягом 30-ти днів з моменту одержання листа-вимоги про усунення порушень буде фактом, що підтверджує невиконання ними своїх вищевказаних зобов`язань, та буде підставою для видачі новому кредитору та іпотекодержателю [PERSON] свідоцтва про передачу заяви для подальшого позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказана Лист-вимога про усунення порушень [PERSON] не відповідає положенням діючого законодавства України. Виходячи із суті та змісту письмової вимоги. Вимагання новим кредитором в позасудовому порядку грошових коштів після їх стягнення судом на користь первісного кредитора (повторне стягнення) - є очевидно незаконним, і свідчить про неможливість передання первісним кредитором Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) у законному порядку. 06 березня 2017 року державним реєстратором комунального підприємства «Реєстратор майнових грав» Петропавлівської Об`єднаної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області (колишня назва Петропавлівська селищна рада Дніпропетровської області) [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та здійснено державну реєстрацію прав шляхом внесення запису №19351761 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за [PERSON] , на об`єкт нерухомого майна квартиру, за адресою: [ADDRESS] . Рішення державного реєстратора Шумілової А.Ю про державну реєстрацію речових і прав на нерухоме майно та їх обтяжень та здійснення державної реєстрації прав шляхом внесення запису №19351761 є незаконними з моменту вчинення й такими, що підлягають скасуванню, але які призвели, в кінцевому результаті подій і обставин, до порушення прав та законних інтересів позивачів та втрати житла. Таким чином у позові позивачі просять: - визнати письмову вимогу про усунення порушення за листом-вимоги про усунення порушень від 13 січня 2017 року відповідача [PERSON] на адресу боржника - [PERSON] , майнових поручителів - [PERSON] та [PERSON] , що посвідчена 13 січня 2017 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Наталією Іванівною, нотаріальний бланк НВО 406770, зареєстровано в реєстрі за №135, такою, що не підлягає виконанню як така, що суперечить закону; - визнати недійсним та скасувати свідоцтво про передачу заяви відповідача приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І. від 18 лютого 2017 року, нотаріальний бланк НВО 406770, зареєстровано в реєстрі за №728, про посвідчення передачі 14 січня 2017 року листа-вимоги про усунення порушень, реєстраційний номер 135 від 13 січня 2017 року від [PERSON] боржнику [PERSON] , майновим поручителям - [PERSON] та [PERSON] ; - скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської Об`єднаної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області Шумілової А.Ю. про державну реєстрацію за [PERSON] , права власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру, за адресою [ADDRESS] , запис №19351761; - поновити запис про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна квартиру за адресою [ADDRESS] за позивачами. Поряд з цим, представник позивача 24.11.2020 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що твердження позивачів, щодо обставин справи є надуманими та об`єктивно не підтверджуються жодними доказами, свідоцтво, видане приватним нотаріусом Пахомовою Н.І. та рішення державного реєстратора Шумілової А.Ю. про державну реєстрацію права власності видані відповідно до норм чинного законодавства, зокрема ЗУ «Про нотаріат», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127. Дії нотаріуса та державного реєстратора не оскаржувались в установленому законом порядку, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. 06 травня 2020 року позивачі надали відповідь на відзив, в якій наполягали на раніше заявлених позовних вимогах. У судовому засіданні представник позивачів позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на позицію, викладену у відзиві. Також просив скасувати заходи забезпечення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, визнавши їх достатніми для ухвалення рішення у справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачам на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 16.10.2002, видане органом приватизації УЖКГ виконкому Криворізької міської ради за розпорядженням №Ц-205 від 30.09.2002, належала квартира за адресою: [ADDRESS] . 19.08.2007 у квартирі [ADDRESS] сталася пожежа, що підтверджується відповідним актом про пожежу. 26.08.2008 між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» укладено кредитний договір №0193/08/05-ZNv, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Форум» надав позичальнику [PERSON] кредит у сумі 15000 доларів США строком по 24 серпня 2018 року та відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 14% річних. 26.08.2008 між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» укладено договір поруки №0193-П, за яким поручитель [PERSON] поручилась перед кредитором ПАТ «Банк Форум» за виконання боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №0193/08/05-ZNv від 26.08.2008. 26.08.2008 між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» укладено договір поруки №0193-П-1, за яким поручитель [PERSON] поручився перед кредитором ПАТ «Банк Форум» за виконання боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008. 26.08.2008 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» укладено договір іпотеки №0193-І, згідно з яким на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 в іпотеку було передано спільне сумісне нерухоме майно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] . 20.11.2014 кредитором ПАТ «Банк Форум» подано до суду позов до [PERSON] як боржника за кредитним договором №0193/08/05-ZNv, та до [PERSON] , [PERSON] як поручителів за договорами поруки №0193-П, №0193-П-1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 22 грудня 2015 року у справі №216/8415/14-ц позов ПАТ «Банк Форум» задоволено, стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року у розмірі 7232,87 доларів США, яка складається з: 1257,06 доларів США - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 5125 доларів США - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 833,44 доларів США - поточна заборгованість за нарахованими процентами; 17,37 доларів США - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами, а також 14 558,58 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків, 5000 грн. - штраф за порушення умов п.3.3.7 Кредитного договору, та стягнуто судові витрати. Дане рішення не оскаржувалось і набрало законної сили, а правовідносини за між сторонами перенесено у стадію виконання судового рішення. 21.09.2016 ПАТ «Банк Форум» за договором №229-Ф відступлено право вимоги за кредитним договором №0193/08/05-ZNv, забезпеченим договорами поруки №0193-П, №0193-П-1, договором іпотеки №0193-І від 26.08.2008 Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс», де станом на дату укладення сторонами цього договору загальний розмір заборгованості боржника перед первісним кредитором складає 8 553,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату укладення договору складає 220721,90 грн з процентами і штрафними санкціями. В цей же день 21.09.2016 ПАТ «Банк Форум», за договором про відступлення прав за іпотечним договором, відступлено право вимоги за іпотечним договором №0193-П-1 від 26.08.2008 Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс». 26.09.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс», за договором про відступлення права вимоги №293-К, відступлено право вимоги за кредитним договором №0193/08/05-ZNv, забезпеченим договорами поруки №0193-П, №0193-П-1, договором іпотеки №0193-І від 26.08.2008, фізичній особі [PERSON] . Станом на дату укладення сторонами цього договору загальний розмір заборгованості боржника перед первісним кредитором складає 8553,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату укладення договору складає 220721,90 грн, з процентами і штрафними санкціями. 26.09.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» за договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором відступлено право вимоги за іпотечним договором №0193-І від 26.08.2008 фізичній особі [PERSON] . 13.01.2017 [PERSON] подано до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Н.І. лист-вимогу про усунення порушень з вимогою до боржника [PERSON] , майнових поручителів [PERSON] та [PERSON] протягом тридцяти календарних днів з моменту одержання листа-вимоги повернути їй, як правонаступнику прав вимоги ПАТ «Банк Форум» за кредитним №0193/08/05-ZNv і іпотечним №0193-І договорами від 26.08.2008, грошову суму 220721,90 грн боргу [PERSON] за кредитним договором №0193/08/05-ZNv, з процентами і штрафними санкціями станом на 21.09.2016, та застереженням у випадку не повернення грошових коштів звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді переходу до неї права власності на предмет іпотеки або продати предмет іпотеки від свого імені будь-якій особі на умовах на свій розсуд, де предметом іпотеки є квартира за адресою [ADDRESS] , що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 18.02.2017 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. видано свідоцтво про передачу заяви, яким на підставі статті 84 Закону України «Про нотаріат» посвідчено, що нею 14.01.2017 лист-вимогу про усунення порушень від 13.01.2017 від [PERSON] було передано боржнику [PERSON] та майновим поручителям [PERSON] , [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №728. 06.03.2017 Державним реєстратором КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Шуміловою А.Ю., на підставі свідоцтва приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Н.І. №728 та іпотечного договору №0193-І від 26.07.2008, зареєстровано право власності на кв. [ADDRESS] за [PERSON] , витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №81987855. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.10.2023. Як вбачається зі спадкової справи №36/2024 після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення Частина 1 ст. 16 ЦК передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу (пункти 25, 26 постанови Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №916/1813/16). Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право (п. 5.2 постанови Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №910/18962/20). Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і, в залежності від встановленого, вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем (пункти 27 та 29 постанови Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №916/1813/16). З огляду на викладене у даному випадку позивачі повинні обґрунтувати, в чому саме полягає порушення їх прав та законних інтересів, як власників нерухомого майна (квартири) та які саме дії та рішення приватного нотаріуса та державного реєстратора є незаконними і підлягають скасування, а суд перевірити такі доводи та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. В позовній заяві позивачі [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що відповідач [PERSON] , вступивши у змову з приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у сумі 5500 тис. доларів США. Також, приватний нотаріус Пахомова Н.І. посвідчила завідомо незаконний документ - лист-вимогу про усунення порушення від 13 січня 2017 року та видала незаконне свідоцтво про посвідчення передачі листа-вимоги про усунення порушень боржнику та поручителям. В свою чергу, державний реєстратор комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської Об`єднаної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області Шумілова А.Ю., на підставі зазначених вище документів, прийняла незаконне рішення про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру, за адресою [ADDRESS] . Як наслідок позивачі втратили право власності на зазначену квартиру. Аналізуючи норми права на які посилалися сторони у справі, а також норми права, які слід застосувати, мотиви їх застосування суд приходить до таких висновків. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті). За змістом частини першої статті 2 ЦПК України метою цивільного судочинства є саме ефективний захист прав та інтересів позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки предметом даного позову є оскарження дій приватного нотаріуса та державного реєстратора, щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, з метою відновлення становища особи, яке існувало до порушення її прав, доцільним є посилання на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08.11.2023 по справі №206/4841/20 за позовом про визнання недійсним і скасування договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, визнання недійсним та скасування договору відступлення прав вимоги за кредитним договором, визнання незаконним і скасування рішення нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що, як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див. постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.6), від 6 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункт 48), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (пункт 91), від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19 (пункт 43), від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 88), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 75), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55)). Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у визначених у законі випадках (частина перша статті 388 ЦК України). Набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою такого позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункти 95, 98, 121, 123), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц (пункт 84), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 114-116, 142-144), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 67), від 12 лютого 2020 року у справі № П/811/1640/17 (пункт 42), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 100), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 16 вересня 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 100), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц,від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 37), від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (пункт 57), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 94)). Позивач із дотриманням правил статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача. Для такого витребування не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, рішень, записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за незаконним володільцем, самої державної реєстрації цього права, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, і тим більше документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право. Такі вимоги є неналежними, зокрема неефективними, способами захисту права власника. Їхнє задоволення не відновить володіння позивачем його майном. Тому не допускається відмова у віндикаційному позові, наприклад, із тих мотивів, що договір, рішення органу влади, певний документ, відомості чи запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно не визнані незаконними, або що позивач їх не оскаржив (від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункти 99-100), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 86, 94, 147), від 5 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц (пункти 73-76), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункти 38-39), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (пункт 34), від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (пункт 50), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункти 71, 76), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункти 55-57), від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (пункти 120-121, 123-124), від 16 вересня 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункти 101, 103), від 5 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19 (пункти 9.32-9.33, 9.38), від 9 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (пункти 86-87), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункти 148-151, 153-154, 167-168), від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункти 39, 42-44, 50), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (пункти 5.27, 5.36, 5.44, 5.46, 5.69, 6.5), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункти 9.65-9.66), від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 (пункт 9.47)). Як зазначено вище, для витребування майна закон не вимагає визнавати недійсними договори про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, визнавати незаконним та скасовувати рішення нотаріуса або державного реєстратора щодо реєстрації права власності за договором іпотеки. У цій справі позивачі просять визнати лист-вимогу про усунення порушень, що посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Наталією Іванівною, такою, що не підлягає виконанню як така, що суперечить закону; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про посвідчення передачі листа-вимоги про усунення порушень, видане приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Наталією Іванівною, а також скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської Об`єднаної територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області Шумілової А.Ю. про державну реєстрацію права власності, тобто, вимог при витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) не заявлено. Принцип диспозитивності, у відповідності до частини першої статті 13 ЦПК України, не дозволяє суду вийти за межі вимог, заявлених позивачем. Отже, при вирішенні даної справи суд виходить з того, що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутності порушень з боку відповідачів, підлягають доведенню при пред`явлені позивачем віндикаційного позову, а заявлені позивачами вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень приватного нотаріуса та державного реєстратора є неналежними, зокрема неефективними, способами захисту права власника, їх задоволення не відновить володіння позивачами їх майном, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Разом з цим, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 263 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Під час судових дебатів представник відповідача наполягав на скасуванні заходів забезпечення позову у цій справі. Судом встановлено, що в порядку забезпечення позову [PERSON] та [PERSON] на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 28.12.2022 накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частинами 1 та 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. При цьому, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч. 9 ст. 158 ЦПК України). Таким чином, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі, підстави та необхідність для подальшого застосування такого заходу забезпечення позову як арешт майна, відсутні, тому арешт підлягає скасуванню. Крім цього, оскільки у позові відмовлено, судові витрати слід покласти на позивачів. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed