Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

11 квітня 2024 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшов позов [PERSON] , представник позивача адвокат Ворсуляк Олександр Валентинович до Комунального некомерційного підприємства «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області» про визнання незаконним і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В якому він просить суд визнати незаконним і скасувати наказ № 11-К від 01.03.2024 року КНП « Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області» про припинення трудового договору із [PERSON] . Визнати незаконним і скасувати наказ № 51 ОД від 01.11.2023 року КНП « Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області» про переведення лікаря хірурга [PERSON] , тимчасове звільнення його із посади лікаря-хірурга хірургічного відділення та лікаря-ендоскопіста, зі зняттям обов`язків завідуючого хірургічним відділенням. Визнати незаконним і скасувати наказ № 49/2-ОД від 26.10.2013 КНП « Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області» про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани лікаря хірурга [PERSON] . Визнати незаконним і скасувати наказ № 49/3 - ОД від 27.10.2023 КНП « Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани лікаря хірурга [PERSON] . Визнати незаконним і скасувати наказ № 49/4-ОД від 30.10.2023 КНП « Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області» про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани лікаря хірурга [PERSON] . Визнати незаконним і скасувати наказ № 49/5 ОД від 30.10.2023 КНП « Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області» про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани лікаря-хірурга [PERSON] . Визнати незаконним і скасувати наказ № 49/6-ОД від 30.10.2023 КНП « Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області» про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани лікаря-хірурга [PERSON] . Визнати незаконним і скасувати наказ № 54-ОД від 02.11.2023 КНП « Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області» про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани лікаря-хірурга [PERSON] . Поновити [PERSON] на роботі в КНП « Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області» на посаді завідувача хірургічним відділенням та лікаря ендоскопіста з дати звільнення. Стягнути з КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [PERSON] працював у КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області з 1998 року по 2024 рік на посаді лікаря хірурга, завідуючого хірургічним відділенням лікарні ( у тому числі в комунальній установі « Великомихайлівська центральна районна лікарня», правонаступником якої є КНП « Великомихайлівська БЛ». За час роботи позивач ніколи не притягувався до дисциплінарної чи будь-яких інших видів юридичної відповідальності в установі в якій він працював. Позивач багаторазово заохочувався почесними грамотами від управління охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації, Одеської обласної ради, Одеської обласної державної адміністрації Великомихайлівської районної ради, Великомихайлівської районної державної адміністрації. Позивач неодноразово заохочувався керівництвом відповідача шляхом його преміювання, у тому числі декілька разів у 2023 році, востаннє наприкінці жовтня. Станом на 2023 рік позивач також обіймав посаду лікаря- - хірурга хірургічного відділення 1,25 ставки, виконуючи обов`язки завідувача хірургічним відділенням відповідача, а також лікаря ендоскопіста 0,25 ставки.21.10.2023 року до КНП « Великомихайлівська БЛ» звернувся мешканець смт. Велика Михайлівка [PERSON] - зі скаргами на травму в результаті падіння вдома. З 22.10.2023 року на 23.010.2023 року черговим лікарем у КНП « Великомихайлівська БЛ» був лікар травмотолог [PERSON] , який як відомо позивачу, працює у медичному закладі у м. Одесі, а за сумісництвом лікарем травматологом відповідача, і проводить травматологічні операції на базі хірургічного відділення відповідача. Він рекомендував [PERSON] , щоб операцію, враховуючи , що вона травматологічна, провів профільний лікар-травмотолог. Лікар-травмотолог [PERSON] оглянув хворого [PERSON] , вислухав думку позивача щодо необхідності операції хворому, і погодився її провести. Хворий [PERSON] також не заперечував проти такого порядку і позивач залишив хворого з лікарем травмотологом [PERSON] , щоб останній детально проконсультував його про порядок дій. В той же день, у першій половині дня лікар травматолог [PERSON] зателефонував позивачу на його абонентський номер і запитав, чи можливо, щоб він провів операцію [PERSON] на найближчих вихідних ( тобто 28-29 жовтня). 26.10.2023 року адміністрація відповідача повідомила позивачу про те, що від [PERSON] надійшла скарга на гарячу лінію про те, що її чоловіку [PERSON] на її думку, було не надано медичну допомогу належним чином лікарем [PERSON] , нібито він відправив на вихідні хворого додому і бажав провести операцію через тиждень. Їм довелося поїхати в лікарню в м. Роздільна і оперуватися там. На це позивач відповів головному лікарю, що операцію на наступні вихідні планував лікар-травмотолог [PERSON] , ім`я якого як і позивача [PERSON] . Тому мабуть скаржник переплутала деякі обставини. 02.11.2023 року адміністрація відповідача в особі головного лікаря [PERSON] повідомила позивачу, що її рішенням позивача переведено на посаду лікаря хірурга у поліклініці, знято з нього виконання обов`язків завідуючого хірургічним відділенням, а також звільнено з посади лікаря-ендоскопіста. Мотиви прийняття такого рішення зі слів керівництва, були обумовлені невиконанням вимог керівницта позивачем, скаргами, які надходять на гарячу лінію.Такі дії керівництва призвели до того, що він пережив сильний стрес і став почуватися вкрай погано. У позивача було зафіксовано різке підвищення артеріального тиску, запаморочення, приступ стенокардії. В цей день 02.11.2023 року позивач потребував невідкладної медичної допомоги, термінового внутрішньовенного введення ліків, забезпечення спокою. Медичну допомогу позивачу було надано медичним персоналом на базі КНП відповідача, констатовано тимчасову непрацездатність позивача. 13.03.2024 року о 09:00 год. позивач прибув до кабінету головного лікаря КНП [PERSON] , де остання оголосила йому, що його звільнено на підставі « п.3 ст 40 КЗпП України невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього». Причини звільнення в наказі зазначено не було. Позивач запитав головного лікаря про причину його звільнення. На це головний лікар відповіла, що раніше до позивача застосовувалися дисциплінарні стягнення у виді доган і йому покажуть відповідні накази. Позивач почув про таке вперше 13.03.2024 адже йому ніколи не оголошували про те, що відносно нього приймалися подібні рішення.Через деякий час до кабінету головного лікаря були доставлені документи- друковані накази у яких були підписи лише головного лікаря.Також накази містили друкований текст із прізвищем і ініціалами позивача, де він мав би розписатися про ознайомлення із наказом. Але підписи позивача в наказах були відсутні. Всі накази датовані кінцем жовтня-початком листопада 2023 року. Він не ознайомлювався із жодним наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідачем, не знав, про такі накази, йому не оголошувалося про проведення будь-яких службових розслідувань, що могли бути підставами для дисциплінарної відповідальності позивача. На його запитання головному лікарю, чому наказ про його звільнення від 01 березня 2024 року доводиться до його відома тільки 13.03.2024 року йому повідомили, що у адміністрації було багато роботи тому про таке рішення йому оголошено із запізненням. Позивач не став і 13.03.2024 року ставити свої підписи у будь-яких наказах, оскільки не є фахівцем у галузі права, але розумів, що усі оскаржуванні накази прийняті на шкоду його інтересам, з порушенням його права бути проінформованим про їх прийняття. Тому вважав за необхідне отримати консультацію адвоката щодо своїх подальших дій. За таких умов позивач стверджує, що наказ про його звільнення з 01.03.2024 року № 11-К є незаконним і підлягає скасуванню.і попередні дисциплінарні стягнення на позивача накладені незаконно. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява в якій він просить розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового зсідання повідомлялись належним чином, причин неявки до суду не повідомили, відзиву на позовну заяву від них не надходило. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у КНП « Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області з 05.08.1997 року ( був зарахований на посаду завідуючого хірургічного відділення в порядку переведення, наказ № 65 від 29.07.1997 року) на посаді лікаря-хірурга, завідуючого хірургічним відділенням лікарні, лікаря-ендоскопіста по 01.03.2024 рік , що підтверджується копією трудової книжки серії номер [NUMBER] . Також в матеріалах справи наявна копія пенсійного посвідчення серії [NUMBER] виданого Пенсійним фондом України 27.11.2013 року, з якого вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням. В матеріалах справи наявна копія наказу № 11-К про припинення трудового договору підписаного керівником КНП « Великомихайлівська БЛ « - Венжик Т., з якого вбачається, що 01 березня 2024 року лікаря-хірурга [PERSON] було звільнено, згідно п.3 ст. 40 КЗпП України невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього. В графі з наказом ознайомлений відсутній підпис позивача [PERSON] . Крім того, в матеріалах справи наявна копія акту про відмову від підписання наказу про звільнення, з якого вбачається, що комісія у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали цей акт у тім , що [PERSON] у їх присутності було ознайомлено з наказом № 11-К від 01.03.2024 року « Про звільнення», але він відмовився його підписувати. В акті відсутня дата складання. Також в матеріалах справа наявний наказ № 49/2-ОД від 26.10.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] лікаря -хірурга», виданий головним лікарем КНП « Великомихайлівська БЛ» - [PERSON] , з якого вбачається, що 26 жовтня 2023 року заступник головного лікаря з медичної частини [PERSON] повідомила в доповідній наступну інформацію: [PERSON] лікар хірург, завідуючий хірургічним відділенням систематично не здає історії хвороб хірургічного відділення до статистичного відділу. За 9 місяців 2023 року не здано 395 історій хвороб хірургічного відділення. Цим наказом [PERSON] , лікарю-хірургу КНП « Великомихайлівська БЛ» оголошено догану. В графі з наказом ознайомлений відсутній підпис [PERSON] . В матеріалах справи наявний акт про відмову від підписання наказу датований 26.10.2023 року , з якого вбачається, що комісія у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали цей акт у тім,що [PERSON] у їх присутності було ознайомлено з наказом № 49/2-ОД від 26.10.2023 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», але він відмовився його підписувати. Крім того, в матеріалах справи наявна копія наказу № 49/3 ОД від 27.10.2023 року підписаний головним лікарем КНП « Великомихайлівська БЛ» - Венжик Т. Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] лікаря-хірурга, з якого вбачається, що 20 жовтня 2023 року на гарячу лінію надійшла скарга про ненадання медичної допомоги пацієнтці з забоєм гомілково-ступневого суглобу, яка звернулась 20.10.2023 року до лікаря хірурга [PERSON] . При рослідуванні вказаного випадку виявлено, що завідуючий хірургічним відділенням [PERSON] в час звернення був на оперативному втручанні з приводу хвороби іншого пацієнта і не організував консультацію іншого хірурга вказаній пацієнтці, а пропонував зачекати до кінця операції, або звернутися на прийом амбулаторно після вихідних 23.10.2023 року. Не отримавши консультацію хірурга пацієнтка пішла додому. Громадянка, яка сиділа в черзі, бачивши цю ситуацію звернулась зі скаргою на гарячу лінію МОЗ про неналежне виконання посадових обов`язків завідуючим відділенням. Своїми діями [PERSON] порушив пункт 2,8 посадової інструкції « Завдання та посадові обов`язки лікаря хірурга» не організував консультацію з іншим лікарем. Цим наказом [PERSON] , лікарю-хірургу КНП « Великомихайлівська БЛ» оголошено догану. В графі з наказом ознайомлений відсутній підпис позивача [PERSON] . В матеріалах справи наявний акт про відмову від підписання наказу датований 27.10.2023 року , з якого вбачається, що комісія у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали цей акт у тім,що [PERSON] у їх присутності було ознайомлено з наказом № 49/3-ОД від 27.10.2023 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», але він відмовився його підписувати. Також в матеріалах справи наявна копія наказу № 49/4 ОД від 30.10.2023 року підписаний головним лікарем КНП « Великомихайлівська БЛ» - Венжик Т. Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] лікаря-хірурга, з якого вбачається, що 26 жовтня 2023 року на гарячу лінію надійшла скарга про відмову надання медичної допомоги. Заявниця [PERSON] скаржиться на лікаря -хірурга [PERSON] , який не надав медичну допомогу чоловікові [PERSON] . Чоловік упав вдома у суботу 21.10.2023 року поламав ключицю, ребро , та два пальці на ногах. Лікар просто оглянув, помазав зеленкою і відправив додому на вихідні, сказав потрібно чекати. Лікар планував зробити операцію через тиждень. Заявниця із чоловіком самостійно поїхали до лікарні у м. Роздільна де терміново зробили операцію. Своїми діями [PERSON] порушив пункт 2, 6, 2.8 посадової інструкції « Завдання та посадові обов`язки лікаря-хірурга», не надав невідкладну медичну допомогу, не призначив медикаментозне та оперативне лікування хворому. Цим наказом [PERSON] , лікарю-хірургу КНП « Великомихайлівська БЛ» оголошено догану. В графі з наказом ознайомлений відсутній підпис позивача [PERSON] . В матеріалах справи наявний акт про відмову від підписання наказу датований 30.10.2023 року , з якого вбачається, що комісія у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали цей акт у тім, що [PERSON] у їх присутності було ознайомлено з наказом № 49/4-ОД від 30.10.2023 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», але він відмовився його підписувати. В матеріалах справи наявна копія наказу № 49/5 ОД від 30.10.2023 року підписаний головним лікарем КНП « Великомихайлівська БЛ» - Венжик Т. Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] лікаря-хірурга, з якого вбачається, що 26 жовтня 2023 року на гарячу лінію надійшла скарга про відмову надання медичної допомоги [PERSON] . [PERSON] лист було доведено до відома з вимогою надати пояснення, щодо ситуації, яка викладена в скарзі. Лист-скаргу [PERSON] забрав, але пояснень щодо листа не надав. При черговому нагадуванні про надання пояснень на скаргу відповіді не було. Відповідь на лист скаргу на гарячу лінію МОЗ не надано. Завідуючий хірургічним відділеням [PERSON] ігнорує всі зауваження по роботі, не виконує свою посадову інструкцію. Цим наказом [PERSON] , лікарю-хірургу КНП « Великомихайлівська БЛ» оголошено догану. В графі з наказом ознайомлений відсутній підпис позивача [PERSON] . В матеріалах справи наявний акт про відмову від підписання наказу датований 30.10.2023 року , з якого вбачається, що комісія у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали цей акт у тім, що [PERSON] у їх присутності було ознайомлено з наказом № 49/5-ОД від 30.10.2023 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», але він відмовився його підписувати. В матеріалах справи наявна копія наказу № 49/6 ОД від 30.10.2023 року підписаний головним лікарем КНП « Великомихайлівська БЛ» - Венжик Т. Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] лікаря-хірурга, з якого вбачається, що 30 жовтня 2023 року заступник головного лікаря з медичної частини [PERSON] повідомила в доповідній наступну інформацію: Станом на 30.10.2023 року хірургічним відділеням не здано 76 історій хвороб за вересень місяць 2023 року до статистичного відділу, що унеможливлює подачу коректної звітності до ДОЗ області. Цим наказом [PERSON] , лікарю-хірургу КНП « Великомихайлівська БЛ» оголошено догану. В графі з наказом ознайомлений відсутній підпис позивача [PERSON] . В матеріалах справи наявний акт про відмову від підписання наказу датований 30.10.2023 року , з якого вбачається, що комісія у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали цей акт у тім, що [PERSON] у їх присутності було ознайомлено з наказом № 49/6-ОД від 30.10.2023 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», але він відмовився його підписувати. В матеріалах справи наявна копія наказу № 54ОД від 02.11.2023 року підписаний головним лікарем КНП « Великомихайлівська БЛ» - Венжик Т. Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] лікаря-хірурга, з якого вбачається, що 02.11.2023 року заступник головного лікаря з медичної частини [PERSON] повідомила в доповідній наступну інформацію: При вилучені історій хвороби, які не здані завідуючим хірургічного відділенням [PERSON] до історії хвороби, які не здатні завідуючим хірургічного відділення [PERSON] до статистичного відділу за 2022 рік, що призвело до некоректної звітності при подачі річного звіту до статистичного відділу ДОЗ області в кількості 122 історії хвороби. Цим наказом [PERSON] , лікарю-хірургу КНП «Великомихайлівська БЛ» оголошено догану. В графі з наказом ознайомлений відсутній підпис позивача [PERSON] . В матеріалах справи наявний акт про відмову від підписання наказу датований 02.11.2023 року , з якого вбачається, що комісія у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали цей акт у тім, що [PERSON] у їх присутності було ознайомлено з наказом № 54-ОД від 02.11.2023 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», але він відмовився його підписувати. В матеріалах справи наявна копія наказу № 51ОД від 01.11.2023 року підписаний головним лікарем КНП « Великомихайлівська БЛ» - Венжик Т. Про переведення лікаря хірурга [PERSON] , згідно якого за ч.2 ст. 33 КЗпП роботодавець має право переводити працівників строком до одного місяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди за неналежне ведення медичної документації, доповідних, та скарг які надходять на гарячу лінію. Цим наказом [PERSON] , перевести з посади лікар-хірург хірургічного відділення 1,25 ставки на 1, ставки посади лікар-хірург поліклініки, та звільнити з посади лікаря-ендоскопіста 0,25 ставки з 02.11.2023 року. Зняти обов`язки завідуючого хірургічним відділенням без можливості втручання до робочого процесу хірургічного відділення. В матеріалах справи наявний акт про відмову від підписання наказу датований 01.11.2023 року , з якого вбачається, що комісія у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали цей акт у тім, що [PERSON] у їх присутності було ознайомлено з наказом № 51-ОД від 01.11.2023 року «Про переведення» з посади лікаря-хірурга хірургічного відділення на посаду лікаря хірурга поліклініки, але він відмовився його підписувати. Крім того, в матеріалах справи наявні копії доповідних на [PERSON] складених [PERSON] від 26.10.2023 року, 27.10.2023 року, 30.10.2023 року, 02.11.2023 року. З матеріалів справи, вбачається, що позивач багаторазово заохочувався почесними грамотами від управління охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації, Одеської обласної ради, Одеської обласної державної адміністрації, Великомихайлівської районної ради, Великомихайлівської районної державної адміністрації, що підтверджується копіями вищевказаних почесних грамот. Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у\~статті 5-1 КЗпП України\~правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Так, відповідно до вимог ст. 40 ч. 1 п. 3 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Відповідно до вимог ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у\~ст. 51 КЗпП України\~правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до положень\~ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно ч. 1\~ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такі заходи стягнення як догана або звільнення. Стаття 40 КЗпП України\~передбачає декілька підстав для звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, які являються самостійними і не виключають можливості їх одночасного застосування, що вимагає від роботодавця чіткого формулювання підстав для звільнення працівника з посиланням на певну норму права. Як роз`яснено у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», За передбаченими п. 3\~ст. 40 КЗпП\~підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 336/3679/17, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема за пунктом 3\~статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 (1), 148, 149\~КЗпП України\~правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Згідно з частинами першою-третьою статті\~12, частинами п`ятою, шостою статті\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). З огляду на приписи трудового законодавства у справах, в яких заявлено про незаконність звільнення працівника, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства. Дана позиція суду узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 15.11.2023 року в справі № 291/1352/20. Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.05.2019 року по справі № 821/1180/18, звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Проте, відповідач жодним чином не обґрунтував причину застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, оскаржуваний наказ не містить наведених вище відомостей. Крім того, суд звертає увагу на те, що жодний із наказів не був підписаний позивачем [PERSON] , що дає підстави вважати що позивач дійсно не був ознайомлений з будь-якими наказами. Суд звертає увагу на те, що наказ № 11 К про припинення трудового договору з лікарем-хірургом [PERSON] датований 01 березня 2024 року, тоді як про його звільнення йому було повідомлено лише 13 березня 2024 року, в акті про відмову від підписання наказу про звільнення взагалі відсутня дата його складання. Також слід, врахувати, що звільненню позивача передувало переведення його з посади лікаря-хірурга хірургічного відділення на посаду лікаря- хірурга поліклініки відповідно до наказу відповідача № 51 ОД від 01.11.2023 року . Отже, позивач не міг вчинити жодного проступку на посаді лікаря-хірурга поліклініки, так як і не приступив до своїх обов`язків на новій посаді. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 336/3679/17, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і попередня робота працівника. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач багаторазово заохочувався почесними грамотами в тому числі і керівництвом відповідача, шляхом преміювання, у тому числі декілька разів у 2023 році, востаннє наприкінці жовтня. Сукупність встановлених судом та не спростованих відповідачем обставин свідчать про формальний підхід та порушення норм трудового законодавства при звільненні позивача з посади. Дані обставини не були спростовані стороною відповідача. За наведених вище обставин встановлено, що звільнення [PERSON] є незаконним, а накази відповідача № 11 -К від 01.03.2024 року «Про припинення трудового договору з лікарем хірургом [PERSON] »; наказ № 49/2-ОД від 26.10.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря хірурга [PERSON] »; наказ № 49/3-ОД від 27.10.2023 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря хірурга [PERSON] »; наказ № 49/4-ОД від 30.10.2023 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря хірурга [PERSON] »; наказ № 49/5-ОД від 30.10.2023 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря хірурга [PERSON] »; наказ № 49/6-ОД від 30.10.2023 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря хірурга [PERSON] »; наказ № 54-ОД від 02.11.2023 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря хірурга [PERSON] »; наказ № 51-ОД « Про переведення лікаря-хірурга [PERSON] » такими, що підлягають скасуванню. У зв`язку з вище викладеним позивач підлягає поновленню на роботі в лікарні на посаді, з якої він був незаконно звільнений. Щодо стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч.2\~ст. 235 КЗпП). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16 (провадження № 11-134ас18) зазначено, що «згідно з частиною другою\~статті 235 КЗпП\~при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин». Оскільки суд прийшов до висновку, що звільнення позивача [PERSON] відбулося з порушенням трудового законодавства та останній підлягає поновленню на роботі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на работі. Розмір середнього заробітку необхідно розраховувати відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 з наступними змінами. Згідно пунктів 2, 5, 8 цього Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи із його заробітної плати за два останніх відпрацьованих місяця, які передували звільненню, а нарахування середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 9901/407/19 вказано, що «суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. При цьому відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори. Відповідно до підпункту\~168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України\~податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в\~статті 167 цього Кодексу\~(за загальним правилом 18 відсотків). Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених\~ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу. Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц та від 07 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19». Згідно\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. В зв`язку з цим, рішення суду в цих частинах підлягає негайному виконанню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 14534,40 грн. від якого був звільнений позивач.

Outcome: approved