Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Клієнт», третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалстрой-3», Товариство з обмеженою відповідальністю «Грасса Груп», про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва. В обґрунтування вказаного позову зазначила про те, що між позивачем (Замовник), ТОВ «Глобалстрой-3» (Землекористувач земельної ділянки) та ТОВ «Київмонтажбуд» (Продавець) було укладено Договір №КМБ/03/144 від 16.11.2015 року купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до вказаного Договору Покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості розташований в Об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] , з наступними характеристиками: [ADDRESS] , кількість кімнат-3, загальна площа, 87,48 кв.м., поверх 17. Об`єкт капітального будівництва розташований на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038. З офіційного сайту Міністерства юстиції України (безкоштовний запит) стало відомо про зміну керівника, засновника ТОВ «Київмонтажбуд», місце реєстрації та назви. Нова назва ТОВ «Євро-Клінт». Про зміну таких даних позивачу ніхто не повідомив. Згідно п. 11.4 Договору, при зміні ідентифікаційних даних, адреси, контактних телефонів, банківських реквізитів, паспортних даних та інших суттєвих відомостей Сторони зобов`язані письмово повідомляти одне одного протягом 3 (трьох) робочих днів з дати здійснення таких змін. Позивачем в повному обсязі виконано взяті зобов`язання за Договором купівлі-продажу майнових прав та сплачено повну вартість майнових прав про що свідчить Довідка фінансування 100% майнових прав Об`єкта нерухомості по Договору. Позивачка вчасно не отримала те, на що розраховувала укладаючи Договір. Так п. 2 Договору визначено, що запланований термін будівництва та введення в експлуатацію Об`єкта капітального будівництва - 3 квартал 2016 року. Тобто з затримкою на сім років, про що свідчить Лист департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю м. Києва від 22.06.2021. Згідно рішення Київської міської ради ІІ сесія ІХ скликання від 16.12.2021 № 4165/420 земельну ділянку під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038 поділено на 8000000000:62:096:0031, на якій розташовані об`єкти незавершеного будівництва (будинки) та 8000000000:62:096:0032, а який розташовано об`єкт незавершеного будівництва школа. Згідно Рішення Київської міської ради ІІ сесії ІХ скликання від 18.05.2023 № 6410/645 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТВО «Глобал Строй-3» та обслуговуючому кооперативу «Житловий комплекс «Перспектива» земельної ділянки в оренду для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу на [ADDRESS] (зі змінами цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:62:096:0031) категорія земель - землі житлової та громадської забудови, код виду цільового призначення 02.10, справа № 584539672. Змінено цільове призначення земельної ділянки площею 1,5087 га (кадастровий номер 8000000000:62:096:0031, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.12.2022 № НВ-0001530892022) та дозволити її використання для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу (код виду цільового призначення - 0210 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури). Передано ТОВ «Глобал Строй 3» та обслуговуючому кооперативу «Житловий комплекс «Перспектива», за умови виконання п. 4 цього рішення, в оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,5087 га. Кадастровий номер 8000000000:62:096:0031 для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу (код виду цільового призначення - 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури) на [ADDRESS] в зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно. Згідно п. 3.1 Договору № КМБ/03/144 купівлі-продажу майнових прав від 16.11.2015 на Об`єкт нерухомості за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання Акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості. Акт підписується сторонами не пізніше 60 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% загальної площі Об`єкта нерухомості, що визначена у а. 2.2 цього договору, введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію та здійснення розрахунків відповідно до п. 4.3 даного Договору. П. 3.2 Договору визначено, що право власності на майнові права переходить від продавця до плкупця після підписання Акту прийому-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості, для підписання якого та отримання інших документів покупець має з`явитися до продавця протягом 3-х днів з моменту отримання відповідного повідомлення. При наявності поважних причин покупець має письмово попередити про них продавця та отримати згоду продавця на продовження терміну підписання Акту. Пунктом 3.3. визначено, що сторони погоджуються, що у випадку часткової оплати вартості загальної площі Об`єкта нерухомості, покупець не набуває права на частину майнових прав. З наведених пунктів договору ст. 3, яка іменується «Порядок передачі майнових прав», не йдеться взагалі про передачу як таку, лише про закріплення майнових прав довідкою, Закріплення і передача поняття за своїм змістом зовсім різні. Однак, п. 5.4.3 визначено,: Покупець зобов`язується прийняти від продавця майнові права в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Окрім того, п. 8.4 Договору закріплено, що у разі дострокового розірвання Договору, сторони домовляються, що Акт передачі майнових прав, оформлений у відповідності до цього Договору, вважатиметься анульованим та таким, що не породжує прав та обов`язків для будь-якої сторони та третіх осіб з моменту розірвання цього Договору. Враховуючи наведені пункти договору 5.4.3 та 8.4 слідує, що за Договором у покупця виникає обов`язок прийняти майнові права, у випадку дострокового розірвання договору анулюється така передача, однак механізму отримання за вказаним у п. 5.4.3 Акту приймання передачі майнових прав невизначено. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок невизначений, захист майнових прав здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Позивачем в повному обсязі виконанні взяті на зобов`язання за Договором купівлі-продажу майнових прав, та останній в праві вимагати виконання з боку Відповідача. Не передача майнових прав Позивачу порушує його права, як добросовісного покупця майнових прав. Ухвалою суду від 17.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через загальну канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Представник відповідача - ТОВ «Євро-Клінт» - у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів. Представники третіх осіб - ТОВ «Грасса Групп», ТОВ «Глобалстрой 3» - у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що між позивачем (Замовник), ТОВ «Глобалстрой-3» (Землекористувач земельної ділянки) та ТОВ «Київмонтажбуд» (Продавець) було укладено Договір №КМБ/03/144 від 16.11.2015 року купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до вказаного Договору Покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості розташований в Об`єкті капітального удівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] , з наступними характеристиками: [ADDRESS] , кількість кімнат-3, загальна площа, 87,48 кв.м., поверх 17. Об`єкт капітального будівництва розташований на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038. Позивачем в повному обсязі виконано взяті зобов`язання за Договором купівлі-продажу майнових прав та сплачено повну вартість майнових прав про що свідчить Довідка фінансування 100% майнових прав Об`єкта нерухомості по Договору. Позивачка вчасно не отримала те, на що розраховувала укладаючи Договір. Так п. 2 Договору визначено, що запланований термін будівництва та введення в експлуатацію Об`єкта капітального будівництва - 3 квартал 2016 року. Тобто з затримкою на сім років, про що свідчить Лист департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю м. Києва від 22.06.2021. Згідно рішення Київської міської ради ІІ сесія ІХ скликання від 16.12.2021 № 4165/420 земельну ділянку під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038 поділено на 8000000000:62:096:0031, на якій розташовані об`єкти незавершеного будівництва (будинки) та 8000000000:62:096:0032, а який розташовано об`єкт незавершеного будівництва школа. Згідно Рішення Київської міської ради ІІ сесії ІХ скликання від 18.05.2023 № 6410/645 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТВО «Глобал Строй-3» та обслуговуючому кооперативу «Житловий комплекс «Перспектива» земельної ділянки в оренду для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу на [ADDRESS] (зі змінами цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:62:096:0031) категорія земель - землі житлової та громадської забудови, код виду цільового призначення 02.10, справа № 584539672. Змінено цільове призначення земельної ділянки площею 1,5087 га (кадастровий номер 8000000000:62:096:0031, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.12.2022 № НВ-0001530892022) та дозволити її використання для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу (код виду цільового призначення - 0210 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури). Передано ТОВ «Глобал Строй 3» та обслуговуючому кооперативу «Житловий комплекс «Перспектива», за умови виконання п. 4 цього рішення, в оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,5087 га. Кадастровий номер 8000000000:62:096:0031 для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу (код виду цільового призначення - 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури) на [ADDRESS] в зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно. Згідно п. 3.1 Договору № КМБ/03/144 купівлі-продажу майнових прав від 16.11.2015 на Об`єкт нерухомості за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання Акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості. Акт підписується сторонами не пізніше 60 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% загальної площі Об`єкта нерухомості, що визначена у а. 2.2 цього договору, введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію та здійснення розрахунків відповідно до п. 4.3 даного Договору. П. 3.2 Договору визначено, що право власності на майнові права переходить від продавця до покупця після підписання Акту прийому-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості, для підписання якого та отримання інших документів покупець має з`явитися до продавця протягом 3-х днів з моменту отримання відповідного повідомлення. При наявності поважних причин покупець має письмово попередити про них продавця та отримати згоду продавця на продовження терміну підписання Акту. Пунктом 3.3. визначено, що сторони погоджуються, що у випадку часткової оплати вартості загальної площі Об`єкта нерухомості, покупець не набуває права на частину майнових прав. З наведених пунктів договору ст. 3, яка іменується «Порядок передачі майнових прав», не йдеться взагалі про передачу як таку, лише про закріплення майнових прав довідкою, Закріплення і передача поняття за своїм змістом зовсім різні. Однак, п. 5.4.3 визначено,: Покупець зобов`язується прийняти від продавця майнові права в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Окрім того, п. 8.4 Договору закріплено, що у разі дострокового розірвання Договору, сторони домовляються, що Акт передачі майнових прав, оформлений у відповідності до цього Договору, вважатиметься анульованим та таким, що не породжує прав та обов`язків для будь-якої сторони та третіх осіб з моменту розірвання цього Договору. Враховуючи наведені пункти договору 5.4.3 та 8.4 слідує, що за Договором у покупця виникає обов`язок прийняти майнові права, у випадку дострокового розірвання договору анулюється така передача, однак механізму отримання за вказаним у п. 5.4.3 Акту приймання передачі майнових прав невизначено. Позивачем в повному обсязі виконанні взяті на зобов`язання за Договором купівлі-продажу майнових прав, та останній в праві вимагати виконання з боку Відповідача. Не передача майнових прав Позивачу порушує його права, як добросовісного покупця майнових прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (частина друга стаття 3 Закону). Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Згідно ч. 5 ст. 7, ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій й об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права. Відповідно до положення статті 19 Закону України «Про інвестиційну діяльність», захист інвестицій - це комплекс організаційних, технічних та правових заходів, спрямованих на створення умов, які сприяють збереженню інвестицій, досягненню цілі внесення інвестицій, ефективній діяльності об`єктів інвестування та реінвестування, захисту законних прав та інтересів інвесторів, у тому числі права на отримання прибутку (доходу) від інвестицій. З метою забезпечення сприятливого та стабільного інвестиційного режиму держава встановлює державні гарантії захисту інвестицій. Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладених між сторонами договорів, суд визнає позивачку такою, що набула майнових прав на квартиру, оскільки вона в повному обсязі виконала умови договору в будівництві. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 статті 11 ЦК України, встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 202, 204 ЦК України, правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З урахуванням того, що згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість, спрямована на виникнення, зміну та припинення прав та обов`язків, укладення з позивачкою Попереднього договору та Договору про забезпечення виконання зобов`язань є дією, спрямованою на набуття цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 6-14-39цс19 та від 27 лютого 2019 року у справі № 6-14-606цс18 у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Оскільки нежитлове приміщення є оплаченим позивачем об`єктом, який після завершення будівництва стає окремим майном, то до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться нежитлове приміщення, та прийняття його до експлуатації - позивачу належить не право власності на нежитлове приміщення, а майнове право на нього. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved