Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~ заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 лютого 2021 року між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 20.02.2021-100003020, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн., з первинним строком на 14 днів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 16 квітня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 15000 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 5000 грн. та за відсотками 10000 грн. Також позивачем нараховано 3 % річних в розмірі 1097 грн., та інфляційне збільшення боргу в розмірі 5317 грн. 51 коп. 30 листопада 2021 між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір факторингу № 301121-1, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №20.02.2021-100003020 від 20 лютого 2021 року, боржником за яким являється [PERSON] . У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість, судові витрати в сумі 2422 грн. 40 коп. та 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.11 розділу 3 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст. 130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань. 20 лютого 2021 року між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 20.02.2021-100003020, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн., з первинним строком на 14 днів. Відповідно до п.1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на у мовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.3 договору, надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. У Заявці та підтвердженні укладання кредитного договору зазначено суму кредиту 5000 грн. Первинний строк на який надається кредит 14 календарних днів з дати надання. Максимальний розмір процентів за договором становить 10000 грн. Сума кредиту у розмірі 5000 грн. та проценти у розмірі 1400 грн. сплачуються до 05 березня 2021 року. При пролонгації сума кредиту та проценти сплачуються в останній день пролонгованого строку. Фіксована процентна ставка «Економ» - 2 % а один день користування кредитом, застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Фіксована процентна ставка «Стандарт» - 2,5 % а 1 день користування кредитом, застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. Договір зі сторони позичальника підписано одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Споживчий Центр» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувавши кошти в сумі 5000 грн. на відповідний рахунок [PERSON] , що підтверджується електронною квитанцією від 20 лютого 2021 року. 30 листопада 2021 між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір факторингу № 301121-1, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №20.02.2021-100003020 від 20 лютого 2021 року, боржником за яким являється [PERSON] . Відповідно до довідки про розмір простроченої заборгованості, станом на 16 квітня 2024 заборгованість за кредитним договором №20.02.2021-100003020 від 20 лютого 2021 року не погашена, залишок заборгованості становить 15000 грн. 30 листопада 2021 року ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» направило [PERSON] письмове повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № 301121-1 від 30 листопада 2021 року та вимогу про сплату заборгованості в сумі 15000 грн. новому кредитору. Відповідно до розрахунку 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості позивачем, відповідно до ст.625 ЦК України позивачем додатково нараховано відповідачу 1097 грн. 3% річних та 5317 грн. 51 коп. інфляційне збільшення боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ч. 1 ст. 1082 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Споживчий Центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором №20.02.2021-100003020 від 20 лютого 2021 року та надало [PERSON] кредит у розмірі 5000 грн. Відповідач не виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 15000 грн. Позивач ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу від 30 листопада 2021 року. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення судового збору та витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК, витрати,пов`язані зправничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови впозові -на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторонни або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). 02 жовтня 2023 року між ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та адвокатом Марченко Г.І. укладено договір № 021023-1 про надання правничої допомоги, де визначена вартість послуг. Позивачем до позовної заяви додано звіт про виконану роботу від 02 листопада 2023 року, де зазначено вид послуг, здійснених адвокатом, а також платіжну інструкцію №692 від 17 квітня 2024 року про оплату 4000 грн. за надання правничої допомоги. Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь яких заперечень щодо їх розміру у своєму відзиві не надав. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 953 від 30 квітня 2024 року. Тому, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422 грн. 40 коп. судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. На підставі ст.526, 625, 639, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved