Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме - земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,2500, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0493 га, 0,2051 га, 0,2066 га, 0,0854 га та право на земельну частку (пай), площею 1,44 га. Від імені [PERSON] 19 квітня 2007 року був посвідчений заповіт Куликовичівською сільською радою за № 16, згідно з яким все своє майно він заповів дочці - [PERSON] . Іншим спадкоємцем є дружина [PERSON] , яка від спадщини відмовилась, про що написала відповідну заяву. Спадщину прийняла позивач шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач Колківська селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 травня 2013 року. Від імені [PERSON] 19 квітня 2007 року був посвідчений заповіт Куликовичівською сільською радою за № 16 (а.с. 4, 17). Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 483939 від 08 травня 2009 року, [PERSON] належить земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га (а.с. 6). Відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 483940, серії ЯБ № 483943, серії ЯБ № 483941 та серії ЯБ № 483942 від 08 травня 2009 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,2263 га (а.с. 8, 10, 12, 14). Як вбачається із Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0246695 від 26 березня 1997 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) в КСП «Куликовицьке» розміром 2,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 16). Відповідно до довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 10 Куликовичівського старостинського округу № 144 від 05 березня 2024 року, по особовому рахунку № [NUMBER] земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,2500, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0493 га, 0,2051 га, 0,2066 га, 0,0854 га та право на земельну частку (пай), площею 1,44 га, належать [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкодавець до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Куликовичівською сільською радою Маневицького району Волинської області 19 квітня 2007 року за № 16 на ім`я [PERSON] (а.с. 20). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно з ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 79/02-31 від 02 лютого 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,2500, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0493 га, 0,2051 га, 0,2066 га, 0,0854 га та право на земельну частку (пай), площею 1,44 га (а.с. 21). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 658/01-16 від 04 липня 2024 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 267 за 2013 рік. 25 жовтня 2013 року з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , [PERSON] звернулась із заявою про відмову від спадщини (а.с. 31-34). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved