Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

15.02.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (далі - Товариство) та відповідачем (далі - Позичальник) було укладено Договір про надання фінансових послуг № 2104658981524 (далі Кредитний договір), відповідно до п. 1.1. якого Товариство надає Позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами у заяві-анкеті, та складає 4 900, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил. За умовами п. п. 1.2., 1.3. Кредитного договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Згідно з п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. п. 1.4.1., 1.4.2. Кредитного договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік. Пунктом 2.2.2.1. Кредитного договору на Позичальника покладено обов`язок вчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Також сторони підписали Заяву-Анкету з аналогічними умовами кредитування, яка є Додатком № 1 до Кредитного договору На виконання умов Кредитного договору 15.02.2021 року Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 4\~900, 00 грн., що підтверджується листом ТОВ ФК «Вей Фор Пей» 11.09.2023. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (Клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 1-12 (далі - Договір), за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60\~168\~947, 00, а Фактор зобов`язується здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками. Відповідно до п. 7.1. Договору сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 5\~535\~543, 12 грн. Згідно з п.п 6.1.3, 6.1.4 Договору реєстр боржників передається Фактору за Актом приймання-передавання Реєстру боржників не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь Клієнта відповідно до розділу 7. Право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого права вимоги. На підставі платіжного доручення № 307600018 від 03.12.2021 Первісний кредитор кредитор перерахував Новому кредитору суму фінансування у розмірі 5 535 543, 12 грн. 03.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було підписано Акт приймання-передавання реєстру боржників. Відповідно до реєстру боржників Первісний кредитор передав Новому кредитору право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 2104658981524 від 15.02.2021 у загальному розмірі 44\~247, 00 грн., з яких 4\~900, 00 грн. - основного боргу, 39\~347, 00 грн. - заборгованість за процентами. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (Первісний кредитор) та позивачем (Новий кредитор) було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до п. 2.1. якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Згідно з п. 5.2. Договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем було підписано Акт приймання-передавання реєстру боржників. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а позивач прийняв право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 2104658981524 у загальному розмірі 72\~810, 08 грн., з яких 4 900, 00 грн. - основного боргу, 67\~910, 08 грн. - заборгованість за процентами. Згідно з наданим позивачем розрахунком, за відповідачем значиться заборгованість у розмірі 44\~247, 00 грн., з яких 4\~900, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 39\~347, 00 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 11\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 частини 2 статті 11\~ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу положень статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627\~ЦК України визначено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями статті 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 614\~ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Після підписання Кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у Позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту та сплатити проценти. Статтею 512\~ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Доказів погашення заборгованості за Кредитним договором відповідач суду не надав. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 44\~247, 00 грн., з яких 4\~900, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 39\~347, 00 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги. Відповідач під час розгляду справи наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростував, контррозрахунку не подав. Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки за Кредитним договором, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. Що стосується доводів відповідача про безпідставність нарахування позивачем процентів поза межами строку кредитування, суд зазначає наступне. Пунктом 1.3. Кредитного договору визначено орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. В орієнтовний строк повернення кредиту (16 днів) відповідач зобов`язання за вказаним Кредитним договором не виконав, жодних платежів не здійснив. Тому, проценти за користування кредитними коштами, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, як це передбачено п. 1.4. Кредитного договору, мали визначатися на підставі пп. «а» п.1.4 Кредитного договору. У подальшому, після закінчення орієнтовного строку повернення кредиту і протягом всього часу фактичного користування кредитними коштами, але не більше граничного строку кредитування, який визначено сторонами в 1 рік, проценти повинні розраховуватися відповідно до пп. «б», «в», «г» п. 1.4. Кредитного договору. Таким чином, загальний розмір процентів за несвоєчасне повернення кредитних коштів за весь час граничного строку фактичного користування кредитом, підлягає стягненню з відповідача у розмірі 39\~347, 00 грн, що відповідає умовам п. п. 1.4., 1.4.1., 1.4.2. Кредитного договору, які були погоджені сторонами та не суперечить Заяві-Анкеті на отримання кредиту. Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що проценти були нараховані відповідачу у відповідності до умов Кредитного договору в межах обумовленого сторонами строку кредитування (1 рік), а відтак доводи відповідача про нарахування процентів поза межами строку кредитування суд вважає безпідставними та до уваги не приймає. Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). В силу приписів ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як зазначалось судом вище, гранічний строк кредитування (строк дії кредитного договору) складає 1 рік (п. 1.9. Кредитного договору), а відтак повинен був виконати взяті на себе зобов`язання у строк до 15.02.2022 року, і з 16.02.2022 року розпочався встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності, який спливає 16.02.2025 року. Позивач звернувся до суду з даним позовом 01.04.2024 року, тобто в межах строку позовної давності. За таких обставин, доводи відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності суд вважає безпідставними та до уваги не приймає. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору та витрати відповідача на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача. Що стосується вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000, 00 грн., суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13 000, 00 грн. позивачем надано: - договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; - заявку на надання юридичної допомоги № 633 від 02.01.2024; - витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024; - прайс-лист АО ««Лігал Ассістанс»; - платіжне доручення № 0406030000 від 10.01.2024. Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних дій: -надання усної консультації з вивчення документів 3 000, 00 грн.; -складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 10 000, 00 грн. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст.\~137\~ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved