Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Представник ТОВ «Коллект Центр» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 13.10.2020 р. між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір про надання кредиту № 982542-120. 11.12.2020 р. між АТ «Таскомбанк`та Башеєвим А.Г. укладено заяву-договір про надання кредиту № 1122503-120. Так, 21.12.2023 р. було укладено договір № Н1/11/13-Ф відповідно до якого АТ «Таскомбанк» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 982542-120 та договором № 1122503-120. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договорами № 982542-120 та № 1122503-120. Заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не плачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за договорами становить 44 788,31 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 07.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом зазначив про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 13.10.2020 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано заяву-договір № 982542-120 про надання кредиту, відповідно до якого відповідачу надано кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок № [NUMBER] в АТ «Таскомбанк» в сумі 10690,00 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою процентів за користування кредитом у сумі 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 6,9% щомісячно (пункти 1.1, 1.2, 2.1 договору). Відповідно до умов кредитного договору відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку, на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору та просив надати кредит, згідно інформації, наведеної в Заяві-договорі. Пунктами 4, 5 розділу 2 договору передбачено, що підписанням цієї заяви-договору [PERSON] підтвердив, що дана заява-договір є невід`ємною частиною договору; ознайомлений зі змістом цієї Заяви-договору, Договору зі всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для нього, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні. Згідно з п. 3 розділу 2 договору [PERSON] погодився з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів, передбаченого Додатком №1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені в Додатку №1 до цієї Заяви-договору. Відповідно до п. 1 розділу 3 договору при несплаті заборгованості за кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений договором термін, Банк нараховує, а Клієнт сплачує Банку штрафи: штраф 1 - у розмірі 300 грн нараховується на сьомий день виходу на прострочку. Штраф нараховується стільки разів, скільки Клієнт буде порушувати умови договору; штраф 2 - у розмірі 6,9% нараховуються щомісячно у разі наявності простроченої заборгованості за кредитом більше тридцяти днів. Згідно з п. 1 розділу 4 договору для виконання зобов`язань Клієнта за цією Заявою-договором Банк відкриває рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення будь-якої заборгованості за цією Заявою-договором № [NUMBER] в АТ «Таскомбанк». Відповідно до п. 3 розділу 4 Заяви-договору сторони домовились, що при достроковому повному погашенні кредитної заборгованості Клієнт сплачує банку проценти за обслуговування кредитної заборгованості за фактичну кількість днів користування кредитом у відповідному розрахунковому періоді та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за поточний розрахунковий період у повному обсязі. Додатком 1 до Заяви-договору № 982542-120 про надання кредиту - детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графіку платежів, що були підписані [PERSON] , визначено форму кредитування, тип процентної ставки за користування кредитом та порядок нарахування процентів, що відбувається за схемою «30/360», а також комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 6,9% від суми кредиту та нараховується щомісячно, в перший банківський день розрахункового періоду. Разом із Заявою-договором № 982542-120 від 13.10.2020 року відповідач також підписав паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна Готівка Максимум», де зазначено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та заяву анкету на оформлення банківських продуктів. Крім того, 11.12.2020 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано заяву-договір № 1122503-120 про надання кредиту, відповідно до якого відповідачу надано кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок № [NUMBER] в АТ «Таскомбанк» в сумі 10690,00 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою процентів за користування кредитом у сумі 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 6,9% щомісячно (пункти 1.1, 1.2, 2.1 договору). Відповідно до умов кредитного договору відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку, на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору та просив надати кредит, згідно інформації, наведеної в Заяві-договорі. Пунктами 4, 5 розділу 2 договору передбачено, що підписанням цієї заяви-договору [PERSON] підтвердив, що дана заява-договір є невід`ємною частиною договору; ознайомлений зі змістом цієї Заяви-договору, Договору зі всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для нього, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні. Згідно з п. 3 розділу 2 договору [PERSON] погодився з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів, передбаченого Додатком №1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені в Додатку №1 до цієї Заяви-договору. Відповідно до п. 1 розділу 3 договору при несплаті заборгованості за кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений договором термін, Банк нараховує, а Клієнт сплачує Банку штрафи: штраф 1 - у розмірі 300 грн нараховується на сьомий день виходу на прострочку. Штраф нараховується стільки разів, скільки Клієнт буде порушувати умови договору. Згідно з п. 1 розділу 4 договору для виконання зобов`язань Клієнта за цією Заявою-договором Банк відкриває рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення будь-якої заборгованості за цією Заявою-договором № [NUMBER] в АТ «Таскомбанк». Відповідно до п. 3 розділу 4 Заяви-договору сторони домовились, що при достроковому повному погашенні кредитної заборгованості Клієнт сплачує банку проценти за обслуговування кредитної заборгованості за фактичну кількість днів користування кредитом у відповідному розрахунковому періоді та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за поточний розрахунковий період у повному обсязі. Додатком 1 до Заяви-договору № 1122503-120 про надання кредиту - детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графіку платежів, що були підписані [PERSON] , визначено форму кредитування, тип процентної ставки за користування кредитом та порядок нарахування процентів, що відбувається за схемою «30/360», а також комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 6,9% від суми кредиту та нараховується щомісячно, в перший банківський день розрахункового періоду. Разом із Заявою-договором № 1122503-120 від 11.12.2020 року відповідач також підписав паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна Готівка Максимум», де зазначено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та заяву анкету на оформлення банківських продуктів. Свої зобов`язання відповідно до умов вищевказаних кредитних договорів АТ «Таскомбанк» виконало в повному обсязі, що підтверджується виписками по особовому рахунку за період з 13.10.2020 р. по 21.12.2023 р. та за період з 11.12.2020 р. по 21.12.2023 р. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. 21 грудня 2023 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір факторингу № НІ/11/14Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект центр» зобов`язується передати АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстав виникнення права вимоги до позичальників, суму боргу та інші дані зазначаються у реєстрі прав вимоги, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстрів прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/14Ф від 21.12.2023, ТОВ «Коллект центр» отримало право вимоги до [PERSON] за договором № 982542-120 від 13.10.2020 року на загальну суму 21 194,16 грн., з яких 7916,11 грн. заборгованість по тілу кредиту, 1,07 грн. заборгованість по відсоткам та 13 277,00 грн. заборгованість по комісії та за договором № 1122503-120 від 11.12.2020 на загальну суму 23 594,15 грн., з яких 8840,74 грн. заборгованість по тілу кредиту, 1,12 грн. заборгованість по відсоткам та 14 752,20 грн. заборгованість по комісії. Надана копія договору факторингу № НІ/11/14Ф від 21 грудня 2023 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - АТ «Таскомбанк» до фактора - ТОВ «Коллект центр». Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 982542-120 від 13.10.2020 за період з 21.12.2023 по 30.06.2024 вбачається, що станом на 30.06.2024 заборгованість по кредиту становить 21 194,16 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 7916,11 грн., заборгованості по відсоткам 1,07 грн. та заборгованості по комісії 13 276,98 грн. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1122503-120 від 11.12.2020 за період з 21.12.2023 по 30.06.2024, станом на 30.06.2024 заборгованість по кредиту становить 23 594,15 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 8840,74 грн., заборгованості по відсоткам 1,21 грн. та заборгованості по комісії 14 752,20 грн. Із вказаних розрахунків також вбачається, що заборгованість за вищевказаними кредитними договорами відповідачем не погашена. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості, відповідачем суду не надано. Водночас, щодо стягнення заборгованості за комісією суд приходить до такого висновку. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку. На виконання вимог, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. Пунктом 1.4 укладених між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] договорів № 982542-120 від 13.10.2020 р. та № 1122503-120 від 11.12.2020 р. передбачено сплату комісії за обслуговування кредиту в розмірі 6,9%, а графіком платежів встановлено таку комісію в твердій сумі 737,61 грн. щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі №363/1834/17 (пункт 27). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункт 28). Інакше кажучи, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (пункт 31.25). Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних з інформуванням позичальника, не передбачено. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункти 29-31). Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, умови кредитних договорів № 982542-120 від 13.10.2020 р. та № 1122503-120 від 11.12.2020 р. щодо сплати комісії в розмірі 737,61 грн. щомісяця за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісіями в сумі 28 029,18 грн. задоволенню не підлягають. Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк. Такий висновок сформульовано Верховним Судом в постанові від 20.07.2022 у справі №343/557/15-ц. Таким чином, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 982542-120 від 13.10.2020 р. становить 7917,18 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 7916,11 грн., заборгованості за процентами - 1,07 грн., а заборгованість за кредитним договором № 1122503-120 від 11.12.2020 р. становить 8841,95 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 8840,74 грн., заборгованості за процентами - 1,21 грн., тому позов ТОВ «Коллект центр» до [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial