Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 20.05.2023 між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль «Hyundai Еlantra», д.н.з. [NUMBER] , оформлений Полісом № 214714776. 19.07.2023 о 08 год. 40 хв. в м. Києві на бульварі М.Міхновського (біля Печерського мосту), [PERSON] керуючи автомобілем «Hyundai Еlantra», д.н.з. [NUMBER] , всупереч вимогам п.п. 10.1, 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху, під час перестроювання, змінюючи при цьому напрямок руху не впевнився у безпечності маневру та недотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Smart", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого [PERSON] залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10.а Правил дорожнього руху. Дані відомості підтверджуються постановою Печерського районного суду міста Києва від 20.09.2023 по справі №757/35090/23. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс 214714776). Власник пошкодженого майна звернувся з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант». ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» було виплачено страхове відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 5245,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідач залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» перейшло право вимоги до відповідача у порядку регресу. В позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти на відшкодування майнової шкоди в розмірі 5245,00 грн та судовий збір. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30.05.2024 відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», проти заочного розгляду не заперечував, позовні вимоги підтримував (а.с.16). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом надсилання смс-повісток 10.07.2024, 12.08.2024 та 02.09.2024. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав 15.07.2024 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0600276582981 від 11.07.2024). Про причини неявки відповідач не повідомляв, заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов у встановлений судом строк, та клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до такого. 20.05.2023 року між ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214714776, предметом якого є страхування автомобіля марки «Hyundai Еlantra», д.н.з. [NUMBER] (а.с.6). Судом встановлено, що 19.07.2023 о 08 год. 40 хв. в м. Києві на бульварі М.Міхновського (біля Печерського мосту) сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Hyundai Еlantra», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки "Smart", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . У порушення вимог п. 2.10 ПДР України [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з постановою Печерського районного суду міста Києва від 20.09.2023, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн (а.с.11). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки "Smart", д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] (а.с.9). [PERSON] звернувся до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.7,8). ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі розрахунку страхового відшкодування та страхового акта № ЦВ/23/3859 від 07.09.2023 (а.с.12,13) було виплачено страхове відшкодування на користь потерпілого [PERSON] в розмірі 5245,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 38638 від 07.09.2023 (а.с.14). Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦПК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п.п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] про стягнення коштів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Факт сплати судового збору позивачем підтверджується платіжною інструкцією № 45286 від 02.04.2024 про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 3 028,00 грн. В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved