Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

15 січня 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання батьківства. Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач просив визнати [PERSON] , [INFO] батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Внести зміни Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до актового запису про народження дитини № 17 від 07 листопада 2023 року - [PERSON] , [INFO] , шляхом внесення відомостей про батька - [PERSON] , [INFO] , громадянина України а також змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2024 року цивільну справу направлено за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси за місцем реєстрації одного з Відповідачів. Матеріали цивільної справи надійшли до Приморського районного суду м. Одеси 29 лютого 2024 року. Ухвалою суду від 04 березня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. 21 травня 2024 року від Служби у справах дітей Одеської міської ради до суду надійшли пояснення третьої особи, у відповідності до яких просили суд ухвалити судове рішення за результатами розгляду справи №521/500/24 на власний розсуд, враховуючи найкращі інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , а розгляд справи проводити без участі представника Служби у справах дітей Одеської міської ради. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 22 травня 2024 року призначено по справі судово-медичну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК. Зупинено провадження по справі. 24 липня 2024 року до суду надійшов Висновок експерта № 309 від 15 липня 2024 року. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до слухання по суті. В судове засідання 19 вересня 2024 року учасники справи не з`явились, сповіщались належним чином. Від представника Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис № 17. Матір`ю дитини зазначено [PERSON] , [INFO] . Батько - [PERSON] . Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач зазначив, що з середини 2020 року постійно проживав однією сім`єю з [PERSON] , без укладання шлюбу, в цивільному шлюбі. Під час їх сумісного життя у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Цивільна дружина позивача [PERSON] - [PERSON] , на момент народження, як першої так і другої дитини, була неповнолітньою. З причин того, що мати дітей [PERSON] не мала жодного документу, який би посвідчував її особу, вона не мала можливості зареєструвати дітей у відділі ДРАЦС та відповідно отримати свідоцтва про народження дітей. А позивач, в свою чергу, не мав можливості зареєструвати дітей, оскільки не перебував у шлюбі з відповідачкою. На момент звернення до суду з відповідним позовом, служба в справах дітей Одеської міської ради забрала дітей у відповідачки та влаштувала обох дітей у Комунальне некомерційне підприємство - «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» у місті Одеса, де діти знаходяться до теперішнього часу. Позивач вирішив звернутися з заявою до суду про встановлення батьківства на старшу дитину - [PERSON] , [INFO] , оскільки вважає його своєю біологічною дитиною. Щодо батьківства меншої дитини- [PERSON] , позивач має сумніви щодо свого біологічного батьківства. У зв`язку з вищевикладеним, Позивач звертається з позовною заявою до суду про встановлення свого батьківства щодо дитини [PERSON] , [INFO] та щодо внесення змін в актовий запис про своє батьківство, оскільки вважає дитину своєю біологічною дитиною та вважає, що порушено його право на батьківство відносно сина Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно вимог ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно наданого суду висновку експерта №309 від 17.06.2024 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи виготовленого КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», вбачається, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтись біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99, 97%; таким чином батьківство практично доведене. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 (визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) та ст. 125 (визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 СК України. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Приймаючи до уваги, що батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), а тому виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення. Предметом доказування у справах щодо батьківства та материнства є відсутність та/або наявність кровного споріднення між особою і дитиною. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Зважаючи на те, що в матеріалах справи є висновок експерта №309 від 17.06.2024 року виготовленого КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», відповідачем не заперечувався відповідний факт батьківства, звернення [PERSON] з позовом про визнання батьківства, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, що є підставою для їх задоволення. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Враховуючи те, що судом встановлено факт батьківства, то такі обставини дають право на зазначення даних про батька дитини. Стаття 1 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» визначає, що акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов`язків. Акти громадянського стану підлягають обов`язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану. Відповідно до статті 21 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» про кожний факт реєстрації акту громадянського стану органами реєстрації актів громадянського стану видаються відповідні свідоцтва про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміну прізвища, імені та по батькові на бланках суворої звітності, виготовлених за єдиними зразками. Відповідно до п.п.2.13.1 п.2.13 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, аналізуючи положення законодавства, суд вбачає, що рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису народження дитини. Із врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання батьківства підлягає задоволенню як законний та обґрунтований, у зв`язку з чим суд постановляє рішення щодо його задоволення.

Outcome: approved