Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) площею 1,36га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану на території Поторицької сільської ради (на даний час Сокальської міської ради Львівської області). Він позбавлений змоги успадкувати право на земельну ділянку, оскільки в нього відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку. Окрім того, перешкодою спадкування є те, що в його свідоцтві про народження його матір`ю зазначено « [PERSON] » а в свідоцтві про її смерть вона зазначена « [PERSON] ». Позивач в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Від представника відповідача надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечив. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. [PERSON] померла [INFO] та на день смерті з нею проживав її син позивач [PERSON] , що встановлено з свідоцтв про смерть та довідки №92 від 29.02.2024р. З свідоцтва про народження встановлено, що матір`ю позивача є « [PERSON] ». В свідоцтві про смерть мати позивача зазначена як « [PERSON] ». З довідки №5422/427-24 від 13.05.2024р. встановлено, що матері позивача належить право на земельну частку (пай) площею 1,36га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану на території Поторицької сільської ради (на даний час Сокальської міської ради Львівської області, про що 16.08.2007р. було видано сертифікат серія [NUMBER] . Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення\~ родинних\~ відносин,\~ коли\~ цей факт\~ безпосередньо\~ породжує юридичні наслідки,\~ наприклад,\~ якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові\~ для\~ одержання\~ в органах,\~ що\~ вчиняють\~ нотаріальні\~ дії,\~ свідоцтва\~ про право на спадщину,\~ для оформлення права на пенсію\~ в\~ зв`язку\~ із\~ втратою годувальника. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Суд переконується в тому, що позивач є сином спадкодавиці, про що він надав відповідні докази. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Статтею 549 ЦК Української РСР (1963р.) регламентовано, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995р. №801 затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай\~ здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995р. №801 затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Позивач є спадкоємцем майна після смерті матері та з огляду на неможливість прийняття спадщини в позасудовому порядку, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved