Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовом 12.09.2024 року, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.03.2007 року станом на 17.07.2023 року в розмірі 53129,42 грн, а також судові витрати по справі 2684,00 грн судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що 06.03.2007 відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 06.03.2007 року. Станом на 17.07.2023 року сума заборгованості складає 53129,42 грн., яка складається з: 41369,35 грн.\~- заборгованість за кредитом; 11760,07 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк». Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 06.03.2007 року у розмірі 53129,42 грн. станом на 17.07.2023 та судові витрати в розмірі 2684,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2023 року справу передано у провадження судді Прасолова В.М. Ухвалою суду від 16.10.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 30.04.2024 року відповідно до розпорядження керівника апарату суду [PERSON] №645 на підставі наказу №47-к від 29.03.2024 року у справі №214/6791/234 провадження 2/214/1859/24 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до якого справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] \~\~в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відзиву не надав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, неподання відзиву, наявність згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд постановив ухвалити, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, по справі заочне рішення на підставі наявних доказів. Через неявку у судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та отримала кредитну картку. Як вбачається із даної заяви, відповідач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Також до матеріалів вищевказаного позову додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що 06.03.2007 року відбувся старт карткового рахунку; 02.08.008 кредитний ліміт збільшено до 600,00 грн.; 18.12.2009 збільшено кредитний ліміт до 2100,00 грн.; 19.12.2009 кредитний ліміт збільшено до 2100,00 грн.; 10.02.2011 кредитний ліміт збільшено до 2500,00 грн.; 04.04.2011 кредитний ліміт збільшено до 2900,00 грн.; 11.09.2015 кредитний ліміт збільшено до 5000,00 грн.; 20.01.2015 кредитний ліміт збільшено до 6000,00 грн.; 28.07.2018 кредитний ліміт збільшено до 10000,00 грн.; 29.10.2018 кредитний ліміт збільшено до 15000,00 грн.; 09.03.2019 кредитний ліміт збільшено до 20000,00 грн.; 18.06.2019 кредитний ліміт збільшено до 25000,00 грн.; 17.09.2019 кредитний ліміт збільшено до 27000,00 грн.; 22.12.2019 кредитний ліміт збільшено до 36000,00 грн.; 09.01.2020 кредитний ліміт збільшено до 41000,00 грн.; 18.02.2020 кредитний ліміт збільшено до 46000,00 грн.; 23.07.2020 кредитний ліміт збільшено до 48000,00 грн.; 23.09.2020 кредитний ліміт зменшено до 38681,31 грн.; 22.03.2021 кредитний ліміт збільшено до 45000,00 грн.; 05.10.2021 кредитний ліміт зменшено до 2000,00 грн.; 25.11.2021 кредитний ліміт збільшено до 45000,00 грн.; 26.12.2022 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.18). З довідки АТ КБ «ПриватБанк» б/н вбачається, що між позивачем та [PERSON] 06.03.2007 року був підписаний кредитний договір б/н, за яким позичальнику було надано кредитні картки, остання з яких від 08.10.2021 року за №5457082271420486 з терміном дії до 09/25 (а.с.17). Як встановлено, [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка згідно з наданим банком розрахунком станом на 17.07.2023 року становить 53129,42 грн., з яких: 41369,35 грн.\~- заборгованість за кредитом; 11760,07 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.4-16). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною другою\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2\~ст. 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Також суд зауважує, що відповідно до положень ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути всю суму кредиту, яку він отримав від кредитора. Ураховуючи викладене, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту, неналежним його виконанням, унаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 53129,42 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. За цих підстав позов підлягає повному задоволенню зі стягненням із відповідача заборгованості на загальну суму 53129,42 грн. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями\~ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2684,00 грн. судового збору.

Outcome: approved