Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит» звернулося до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 січня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит» уклало Договір № 73657 з [PERSON] , за яким вона отримала суму кредиту у розмірі 7000 грн. 00 коп. Договір було укладено строком до «26» вересня 2018 року. Згідно з п. 5.2 Договору [PERSON] зобов`язалася сплачувати за кредитним договором 155,606 % річних від суми кредиту, у розрахунку 0,426 % на добу. Розмір платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідно до п. 5.4 Договору, становить 806 грн. 68 коп. Відповідно до п. 5.7 Договору загальна сума всіх платежів [PERSON] з урахуванням процентів становить 14 520 грн. 24 коп., відповідно до розрахунку: 806 грн. 68 коп. (сума платежу один раз на два тижні в рахунок повернення кредиту та сплати процентів) х 18 (кількість платежів за Договором) = 14 520 грн. 24 коп. У період часу з 19 січня 2018 року по 23 лютого 2018 року [PERSON] в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом сплатила ТОВ «Мікрокредит» 1 613 грн. 48 коп. Станом на 01 квітня 2024 року [PERSON] не виконала зобов`язання, передбачені Договором, а саме не сплатила ТОВ «Мікрокредит» заборгованість з повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 12906 грн. 76 коп.: 7000,00 грн. (тіло кредиту) + 7520,24 грн. (проценти за користування кредитом за період з 17.01.2018 по 26.09.2018) - 1613,48 (сума сплачена в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом) = 12 906 грн. 76 коп. Відповідно до Договору за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування кредитом [PERSON] зобов`язана сплачувати Кредитору «Мікрокредит» пеню у розмірі, що не перевищує 50 % суми наданого кредиту. 23.02.2018 [PERSON] в рахунок сплати пені сплатила ТОВ «Мікрокредит» 86 грн. 85 коп. Отже, загальна сума несплаченої пені за Договором [PERSON] складає 3413 грн. 15 коп. відповідно до розрахунку: 7000,00 (сума кредиту) /2 - 86,85 (сплачена пеня) = 3413 грн. 15 коп. Таким чином, станом на 01 квітня 2024 року [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Мікрокредит» у зв`язку з невиконанням зобов`язань, передбачених Договором у розмірі 16 319 грн. 91 коп. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Мікрокредит» заборгованість за кредитним договором № 73657 від 17.01.2018 у розмірі 16 319, 91 грн., яка складається з наступного: 12 096, 76 грн. - заборгованість з повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом за період з 17.01.2018 по 26.09.2018; 3 413, 15 грн. - несплачена пеня. Представник позивача Антемійчук В.І. у судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що 17 січня 2018 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит» кредитний договір № 73657. Відповідно по п. 3 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 7000 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавця відповідно до умов, зазначених у договорі. Відповідно до п. 5.1 Договору сума кредиту підлягає поверненню позичальником до 26.09.2018. Згідно з п. 5.2 Договору [PERSON] зобов`язалася сплачувати за кредитним договором 155,606 % річних від суми кредиту, у розрахунку 0,426 % на добу. Відповідно до п. 5.4 Договору Розмір платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом становить 806 грн. 68 коп. Згідно з п. 5.7 Договору загальні витрати за споживчим кредитом складають 207,432 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 14 520, 24 грн. (у грошовому виразі) та включають в себе суму кредиту у розмірі 7 000 грн. (у грошовому виразі) та 100 % (у процентному виразі) та реальна річна процентна ставка становить 107,432 % від суми кредиту (у процентному виразі). Відповідно до п. 5.8 Договору позичальник відповідно до Графіку платежів сплачує суму кредиту та процентів в національній валюті, шляхом внесення необхідних платежів. Позичальник вносить необхідні платежі на поточний рахунок Кредитодавця зазначені у розділі VIII Договору. Згідно з п. 5.10 Договору за користування позичальником кредитом після спливу строку повернення кредиту Кредитодавцем можуть бути нараховані позичальнику проценти за користування кредитом. Кредитодавець нараховує проценти за користування кредитом на суму наступної за датою повернення кредиту визначеною сторонами по дату виконання позичальником зобов`язань передбачених даним договором у повному обсязі. Проценти передбачувані даним пунктом нараховуються Кредитодавцем позичальнику за користування кредитом у разі невиконання позичальником зобов`язань, передбачених даним договором, протягом 30 календарних днів з дати наступної за датою визначеною сторонами, як датою виконання зобов`язань, що вказана у п. 5.1 даного договору. Згідно з п. 12 Договору за порушення строків повернення кредиту і процентів за користування кредитом позичальник зобов`язується сплачувати кредитодавцю пеню. Але в будь-якому разі розмір пені не повинен перевищувати 50 % суми наданого кредиту. Відповідно до п. 12.1 розмір неустойки та порядок її виплати позичальником може визначатись кредитодавцем індивідуально по кожному конкретному випадку відповідно до п.п. 12.1, 12.2 цього Договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № 73657 від 17.01.2018, остання має заборгованість перед ТОВ «Мікрокредит» у розмірі 16 319, 91 грн., яка складається з: - 12 906, 76 грн. - заборгованість за тілом кредиту та процентам за користування кредитом за період з 17.01.2018 по 26.09.2018; - 3 413, 15 грн. - несплачена сума пені за період з 17.01.2018 по 26.09.2018. Таким чином, судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином та надав [PERSON] грошові кошти у кредит. Однак, відповідачка [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором № 73657 від 17.01.2018та не повернула кредитні кошти у визначений кредитним договором строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. З урахуванням наведеного вище, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості за простроченим тілом кредиту, нарахованими відсотками та пенею, який відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 81 від 12.01.2024 про сплату судового збору у сумі 3 028, 00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved