Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.08.2005 сторони у справі уклали шлюб. У шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку кошти для утримання дітей не надає. Викладене вище стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 18) Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте її представник адвокат Зубань О.О. надав заяву в якій просить розгляд справи провести за відсутності позивача. Позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Дослідивши обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.08.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, між сторонами у справі 05.08.2005 укладено шлюб.(а.с.7) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 20.03.2007 виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] батько, [PERSON] мати. (а.с.9) Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 23.06.2010 виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] батько, [PERSON] мати. (а.с.8) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 19.04.2013 виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] батько, [PERSON] мати. (а.с.10) Як вбачається з довідки №1346/02-06, виданої 17.06.2024 Якушинецькою сільською радою, діти сторін у справі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. (а.с.11) Згідно із ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII\~78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частин 8, 9\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. За змістом\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3\~ст. 181 СК України). Відповідно до роз`яснень п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Згідно вимог ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] позов визнав. Разом з тим суд бере до уваги, що відповідачем не надано доказів того, що він має незадовільний стан здоров`я, що у нього на утриманні є інші діти, непрацездатні дружина, батьки, та інші обставини, які перешкоджають надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дітей. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно. Визначений судом розмір аліментів підлягає стягненню відповідно до\~ст. 191 СК України\~з дня пред`явлення позову, тобто з 19.06.2024. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Позивач на момент звернення до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6\~ст. 141 ЦПК України). Отже, враховуючи те, що позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved