Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 12 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (далі ТОВ "ФК " Кредит-Капітал") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~100295710 від 18.01.2024. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.01.2024 між позичальником [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" (далі ТОВ "МІЛОАН") був укладений кредитний договір №\~100295710, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6\~000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит №\~100295710 від 18.01.2024 (Додаток №\~1 до кредитного договору) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 02.05.2024. ТОВ "МІЛОАН" умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму, а відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п.\~3.2.6. кредитного договору, позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. Пункт 7.1. Кредитного договору визначає, що Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір, відповідач та ТОВ "МІЛОАН" вчинили дії, визначені ст.\~11 та ст.\~12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (копія довідки про ідентифікацію додається). 25.06.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №\~109-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №\~100295710 від 18.01.2024, що укладений між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ "МІЛОАН" згідно Договору відступлення прав вимоги і сума заборгованості відповідача, відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №\~109-МЛ/Т від 25.06.2024, становить 18\~514,80 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 4\~200,00 грн, заборгованість за процентами 13\~294,80 грн., заборгованість за комісією 1\~020,00 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості. Однак відповідач заборгованість за кредитом не сплатив, тому позивач вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову і розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 20.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до укладеного 18.01.2024 року між фізичною особою позичальником [PERSON] та ТОВ "МІЛОАН" був укладений договір про споживчий кредит №\~100295710, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6\~000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №\~1 до кредитного договору) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 02.05.2024. ТОВ "МІЛОАН" умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму, а відповідач зі свого боку не виконав умов щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами (а.с.\~24-30, 32). Договір про споживчий кредит підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора 571669, а саме: 18.01.2024 о 12:33:04 год відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку "Так", що є підтвердженням підписання договору (а.с.\~31). Отже, укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ "МІЛОАН" вчинили дії визначені ст.\~11 та ст.\~12 Закону України "Про електронну комерцію". Пунктом 7.1. Кредитного договору передбачено, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Згідно з п.\~3.2.6. Кредитного договору позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. 25.06.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" був укладений Договір відступлення прав вимоги №\~109- МЛ/Т. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги у т.ч. і за Кредитним договором №\~100295710 від 18.01.2024, що укладений між ТОВ "МІЛОАН" та Відповідачем, що підтверджується копією Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №\~109-МЛ/Т від 25.06.2024 (а.с.\~34-40). Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором №\~100295710 від 18.01.2024 було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ "МІЛОАН". Відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №\~81-МЛ від 23.02.2022, сума заборгованості відповідача становить 18\~514,80 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 4\~200,00 грн, заборгованість за процентами 13\~294,80 грн, заборгованість за комісією 1\~020,00 грн (а.с.\~37). Таким чином, до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" перейшли всі права ТОВ "МІЛОАН" щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №\~100295710 від 18.01.2024 в сумі 18\~514,80 грн. Позивачем 24.07.2024 відповідачу було надіслано письмову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак відповіді відповідач не надав і заборгованість не погасив. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч.\~1 ст.\~12, ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.\~2 ст.\~77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.\~81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.\~4 ст.\~206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.\~12 Закону України "Про електронну комерцію" такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.\~629 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Мотиви суду. У судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі договору про споживчий кредит №\~100295710 від 18 січня 2024 року, укладеного між відповідачем [PERSON] і первісним кредитором ТОВ "МІЛОАН", правонаступником якого є позивач ТОВ "ФК "Кредит-Капітал". Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитними коштами та комісією. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 18\~514,80 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 4\~200,00 грн, заборгованість за процентами 13\~294,80 грн., заборгованість за комісією 1\~020,00 грн. Беручи до уваги, що ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" як новий кредитор набуло права вимоги до відповідача [PERSON] замість первісного кредитора ТОВ "МІЛОАН" за кредитним договором №\~100295710 від 18 січня 2024 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2\~422,40 грн судового збору (а.с.\~1). Згідно з ч.\~1 ст.\~142 ЦПК України, ч.\~3 ст.\~7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 1\~211,20 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (2 422,40 х 0,5 = 1211,20). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 1\~211,40 гривень відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 5\~000 грн, суд зазначає таке. За приписами ст.\~15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.\~12 ч.\~3 ст.\~2 ЦПК України). Відповідно до ст.\~1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.\~30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). На підставі п.\~1 ч.\~3 ст.\~133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно із ч.\~1 ст.\~137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.\~2 ст.\~137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.\~3 ст.\~137 ЦПК України). Положеннями ч.\~8 ст.\~141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 01.03.2024 між Адвокатським об`єднанням "Апологет" і ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" укладено договір №\~0103 про надання правничої допомоги, до якого додається витяг із замовлення №\~7, якими визначено, що адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав і інтересів клієнта з питань, зокрема, у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (а.с.\~48, 49). У відповідності до детального опису від 31.07.2024 наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.03.2024 та зазначеного вище витягу із замовлення №\~7, вартість наданих адвокатським об`єднанням "Апологет" правових і юридичних послуг ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" складає 5\~000 грн (а.с.\~49, 50), що були сплачені замовником за рахунком на оплату №\~15 від 06.08.2024 (а.с. 51). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. У відповідності до ч.\~4 ст.\~137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 статті 137 ЦПК передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.\~6 ст.\~137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Дослідивши матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, суд вважає співмірним наданий адвокатом обсяг послуг з їх вартістю 5\~000 грн, враховуючи фактичний вид правової допомоги, складність справи, затрачений час на надання таких послуг. Внаслідок задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу на підставі п.\~1 ч.\~2 ст.\~141 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають витрати на правову допомогу в сумі 5\~000 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved