Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

03.06.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, вимоги у якій уточнила 15.08.2024 року, зазначаючи про те, що з [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, загальною площею 37,6 кв. метри, житловою площею 25,7 кв. метри, з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: архівним витягом №104 від 06.06.2003 року, Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 23.10.1990 року, записаному в реєстрову книгу № 59 під реєстровим №97, довідкою КП «Синельниківське МЕТІ від 12.12.2022 року за № 613, довідкою Дерезуватського старостинського округу Іларіонівської селищної ради від 17.05.2023 року за № 31, технічним паспортом. Під час життя, а саме 19.09.2001 року, [PERSON] склала заповіт в якому на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: заповіла жилий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] , а земельний пай в розмірі 7.360 га державний акт ІУ-ДП № 050199 виданий Синельниківською районною радою 01.07.1999 року - [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчено [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Дерезуватської сільської ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області і зареєстровано в реєстрі за № 288. 05.11.2004 року, вказаний у заповіті [PERSON] (рідний брат позивача) помер, будь які спадкоємці у нього відсутні. Таким чином, єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину, після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] . Спадкоємці, які згідно зі ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. На час смерті своєї матері [PERSON] , [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] від 25.11.2013 року № 67), тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, остання від спадщини не відмовлялася. 08.05.2023 року позивач як єдиний, спадкоємець першої черги, який прийняв спадщину, звернулася до державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який належав [PERSON] , але в.о. Другої Синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено на підставі того, що в праві власності на вищезазначений житловий будинок адресу вказано: [ADDRESS] . Дійсно в свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок, виданому 23.10.1990 року на ім`я [PERSON] , довідці КП «Синельниківське МБТІ від 12.12.2022 року за № 613, технічному паспорті, адреса спірного житлового будинку вказана «Лєрмонтова буд. 1» с. Дерезувате, Синельниківського району, Дніпропетровської області. На думку позивача виконавчий комітет Синельниківської міської ради народних депутатів при оформлені права особистої власності на житловий будинок [PERSON] помилково вказав адресу «Лєрмонтова буд. 1» замість «Бойова буд. 5». Померла під час життя говорила позивачці, що в правовстановлюючих документах невірно вказана адреса належного їй житлового будинку, але з яких причин померла [PERSON] не внесла зміни чи корегування існуючої адреси з будинку [ADDRESS] , їй невідомо. Факт того, що житловий будинок, який належав померлій [PERSON] знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджується: -Довідкою Дерезуватського старостинського округу Іларіонівської селищної ради від 17.05.2023 року за № 31 -Довідкою Дерезуватського старостинського округу №2 Іларіонівської селищної ради від 08.08.2024 року за №75; -Актом про встановлення фактичного місцезнаходження житлового будинку від 22.05.2024 року -Довідкою Дерезуватського старостинського округу Іларіонівської селищної ради від 16.05.2024 року за№ 43 -Договором про користування електричною енергією № 2701038 -Листами та іншою кореспонденцією, яка приходили на адресу [PERSON] -(архівною\~довідкою №\~М-1622\~від 31.01.1995\~року,\~угодою про\~завдаток від 19.04.2012 року). Також вказаний факт можуть підтвердити свідки (сусіди та інші мешканці с.Дерезувате Синельниківського району, Дніпропетровської області). Позивач також зазначає, що будинок який, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , раніше він належав [PERSON] , що підтверджується актом про встановлення фактичного місцезнаходження житлового будинку від 22.05.2024 року, довідкою Дерезуватського старостинського округу Іларіонівської селищної ради від 16.05.2024 року за№ 43. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач просить суд встановити факт того, що житловий будинок, вказаний в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, видане 23 жовтня 1990 року [PERSON] виконкомом Синельниківської міської ради народних депутатів на підставі рішення Синельниківської міської ради народних депутатів №411 від 27.09.1990 року, в якому вказана адреса його розташування [ADDRESS] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і належить [PERSON] , померлій [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . До початку проведення судового засідання представником позивача [PERSON] , [PERSON] , надано суду заяву про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідачем Іларіонівською селищною радою, в особі голови Екзархова Д., до початку проведення судового засідання надано суду заяву про відсутність заперечень у позові та можливість розгляду справи без участі представника селищної ради. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 15 грудня 2011 року, відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 16.12.2011 року виконавчим комітетом Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.5), померла [PERSON] , якій згідно Свідоцтва про право особистої власності від 23 жовтня 1990 року, виданого на підставі рішення Синельниківського міської Ради народних депутатів №411 від 27 вересня 1990 року, належав житловий будинок, розташований по [ADDRESS] (а.с.8). Аналогічна назва вулиці вказана в архівному витязі з рішення №411 Синельниківської міської Ради народних депутатів від 27 вересня 1990 року (а.с.7). За довідкою виконавчого комітету Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 26.11.2013 року зазначено, що на момент смерті [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом, в тому числі із: дочкою [PERSON] , 1962 року народження (а.с.17). Відповідно до ч. 1 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя, а саме 19 вересня 2001 року, [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дерезуватської сільської ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] , за яким [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла: - [PERSON] жилий будинок, розташований по [ADDRESS] ; - [PERSON] земельний пай, в розмірі 7,360 га (а.с.14). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 06.11.2004 року виконкому Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.15). Із копії спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , встановлено звернення із заявою про прийняття спадщини онуком [PERSON] . На момент смерті [INFO] , [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] , не заводилась, про що повідомлено суд 22.07.2024 року завідувачем Васильківської державної нотаріальної контори, в.о. Другої синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори, в.о. Другої синельниківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. 08 травня 2023 року винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що в свідоцтві про право власності на вказаний будинок зазначено адресу: [ADDRESS] (а.с.26). Згідно довідки КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» ДОР» від 12.12.2022 року, зазначено, що нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року зареєстровано за [PERSON] (а.с.9). Позивач надала суду копію акту від 22.05.2024 року про встановлення фактичного місцезнаходження житлового будинку, який належав [PERSON] , а також довідку Дерезуватського старостинського округу №2 Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 08.08.2024 року за вих. №75, якими підтверджено, що [PERSON] проживала з 1954 року по час смерті у належному їй житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказано, що інших будинків, які б належали [PERSON] в с. Дерезувате немає. Крім того, будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належать [PERSON] , раніше належав [PERSON] , що також підтверджено довідкою Дерезуватського старостинського округу №2 Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 16.05.2024 року (а.с.27, 28). Довідкою, виданою Дерезуватським старостинським округом №2 Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області 17.05.2023 року підтверджено, що згідно даних погосподарського обліку (погосподарська книга №2, особовий рахунок № [NUMBER] ), жилий будинок, який належав [PERSON] , 1923 року народження, дійсно знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). З викладених обставин, встановлено, що за життя спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , проте, у правовстановлюючому документі, а саме свідоцтві про право приватної власності на жилий будинок від 23.10.1990 року, вказано помилково адресу розташування нерухомого майна як [ADDRESS] . Більше того, будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . Під час розгляду справи належним чином підтверджено, що позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , і проживала з нею постійно до дня смерті, тому є такою, що прийняла спадщину, в порядку ст. 1268 ЦК України. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК). Таким чином, суд вважає доведеним помилкове зазначення у відповідному свідоцтві про право власності, адреси знаходження нерухомого майна, належного спадкодавцю [PERSON] , яке спадкується позивачем, тому даний факт підлягає встановленню в судовому порядку, із подальшим визнанням за [PERSON] права власності на спадкове майно. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved