Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 21 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 1897. Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Відносин не підтримують, оскільки існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого неодноразові спроби налагодити їхні стосунки і зберегти сім`ю не досягли успіху. Вказує, що їхній шлюб носить формальний характер, у зв`язку із чим виникла необхідність у юридичному оформленні їхнього розлучення. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить його інтересам та інтересам дітей, поновлювати шлюбні відносини з відповідачем не має наміру, а тому призначення строку на примирення вважає не доцільним. Від шлюбних відносин у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Підтримуючи вищевикладене, просив розірвати шлюб, так як подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 22 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання, розгляд справи призначений на 14 червня 2024 року. 10 червня 2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Боднарюка В.І. надійшло клопотання в якому він просив надати сторонам строк на примирення, в якому також зазначив, що шлюб сторін ще можна зберегти, на розірвання шлюбу відповідачка не згідна та зацікавлена у збереженні їхньої сім`ї. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.06.2024 року надано сторонам строк на примирення терміном на три місяці, провадження у справі зупинено. Розгляд справи призначений на 16 вересня 2024 року. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 16.07.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.06.2024 року залишено без змін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, за наданий строк з відповідачкою не примирилися, сторони сімейних стосунків не підтримують, поновлювати шлюбні відносини з відповідачкою не бажає, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, тому позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстрований 21 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 1897, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.04. 2024 року (а.с.10). Від шлюбних відносин сторін народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.04.2024 року та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № [NUMBER] від 06.04.2024 року (а.с.11,12). Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і позивач не бажає зберегти сім`ю та наполягає на розірванні шлюбу. За наданий судом строк сторони не примирилися, що свідчить про небажання зберегти сім`ю. Застосовані норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. Мотиви та висновки суду. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і позивач не бажає зберегти сім`ю. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Враховуючи небажання позивача зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved