Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Старовижівської селищної ради, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Галиновільської сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього, окрім позивача, є син спадкодавця відповідач у справі [PERSON] , який спадщину не прийняв і не претендує на неї. Вказуючи, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернулась до нотаріуса з метою оформлення права власності на спадкове майно, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно, просить визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Старовижівської селищної ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 11). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1977 році, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується випискою з погосподарської книги №-7 за 2001-2005 роки Старовижівської селищної ради Ковельського району (а.с. 19). Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю. Як вбачається з архівного витягу з рішення виконавчого комітету Галиновільської сільської ради Старовижівського району від 10.01.1997 року № 4, [PERSON] передано безплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,09 га\~для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,45 га\~для ведення особистого підсобного господарства (а.с.36). Позивач у справі є дружиною спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.10), а відповідач [PERSON] є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 17). На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] його дружина [PERSON] (а.с. 12). Відповідач [PERSON] з спадкодавцем на день його смерті не проживав, заяви про прийняття спадщини після смерті останнього нотаріусу не подавав. Заповіту за життя [PERSON] не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та довідкою сільської ради (а.с. 12, 50-52). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не здобуто. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як дружина спадкодавця, є єдиною спадкоємницею першої черги за законом, яка відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Постановою нотаріуса від 21.06.2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] (до реформування адміністративно-територіального устрою України -Старовижівського) району Волинської області у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 18). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженою судом копією спадкової справи № 74/2023 до майна померлого [PERSON] (а.с. 53-62), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved