Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ВЕНЕЦІЯ» (надалі також - відповідач або ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ВЕНЕЦІЯ») з наступними позовними вимогами: -визнати дії ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ВЕНЕЦІЯ» (ЄДРПОУ 30303467) по застосуванню з 01.04.2023 тарифу за послуги з утримання будинку і прибудинкової території за адресою [ADDRESS] , не передбаченого договором № 56/25 від 20.10.2017 та нарахуванню боргу неправомірними; -зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ВЕНЕЦІЯ» (ЄДРПОУ 30303467) здійснити перерахунок вартості послуги з утримання будинку і прибудинкової території за особовим рахунком [PERSON] № [NUMBER] відповідно до умов договору № 56/25 від 20.10.2017. 1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач неправомірно, в односторонньому порядку, підвищив тариф за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у житловому будинку [ADDRESS] . На думку позивача, відповідач безпідставно надає послуги з «управління багатоквартирним будинком» після набуття чинності відповідними положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII оскільки, відповідач не був обраний управителем будинку на загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку та не був призначений управителем будинку за результатами відповідного конкурсу Київською міською державною адміністрацією. Оскільки жодних договорів на управління багатоквартирним будинком між позивачем та відповідачем, а також між уповноваженими представниками співвласників багатоквартирного будинку та відповідачем не укладено, позивач вважає, що дійсним є договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 20.10.2017 № 56/25 із визначенням фіксованої плати за надані послуги на дату укладення цього договору. Відповідач у поданому до суду відзиві на позов вказує на безпідставність позовних вимог та зазначає, що здійснює обслуговування житлового будинку [ADDRESS] на підставі Акту прийому-передачі житлового будинку. З огляду на зміни в чинному законодавстві та зміни економічних чинників, від яких залежить діяльність відповідача, виникла необхідність у корегуванні тарифу для відшкодування економічно обґрунтованих витрат з урахуванням переліку робіт та послуг. Відповідач, за його твердженням, повідомляв власників про зміну тарифу з 5,80 грн на 12,44 грн за 1 кв.м. та, у разі незгоди, просив надати протокол загальних зборів співвласників щодо обрання іншого управителя чи обрання іншої форми управління будинком. Також відповідач пропонував власникам укласти договори про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, в тому числі надавав проект договору позивачу, але цей договір так і не був підписаний позивачем без обґрунтування причин. Відповідач не вбачає у своїх діях жодних порушень, оскільки його діяльність спрямована виключно на забезпечення належного управління, експлуатацію та утримання будинку та прибудинкової території за економічно обґрунтованими витратами, які повинні бути відшкодовані співвласниками через те, що будинок є спільною власністю. У задоволені позову просив відмовити в повному обсязі. 2. Заяви та/або клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.08.2024 відкрито провадження у справі, судовий розгляд призначено на 29.08.2024 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з тим, що на дату судового розгляду у суду не було належного підтвердження від оператора поштового зв`язку щодо повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання, суд відклав розгляд справи на 20.09.2024. 30.08.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву. 02.09.2024 до суду надійшли письмові пояснення відповідача. 04.09.2024 позивач подав до суду відповідь на письмові пояснення відповідача. 18.09.2024 від відповідача надійшов відзив на відповідь на письмові пояснення. Будь-яких інших заяв по суті справи та/або клопотань чи пояснень від учасників справи до суду не надходило. 3. Фактичні обставини встановлені судом Позивач - [PERSON] , з 20.10.2017 є власником квартири [ADDRESS] . Вказана обставина встановлена судом на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9). 20.10.2017 між [PERSON] , як споживачем послуг, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс», як їх виконавцем, укладений договір №56/25 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі за текстом також - Договір №56/25), (а.с. 10-11). Відповідно до пункту 1 Договору №56/25 його предметом є надання виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені договором. Згідно пунктів 2 та 3 Договору № 56/25, виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2017 № 100 Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, був визначений тариф для Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] у розмірі 5,80 грн за 1 кв.м. на місяць. Враховуючи загальну площу квартири позивача (79,2 кв.м.), розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення Договору № 56/25 з розрахунку 5,80 грн за 1 кв.м. на місяць становить 459,36 грн. У зв`язку із зміною методики нарахування послуги сміття для споживачів згідно Рішення Київської міської ради від 17.04.2018 № 479/4543, з 01.01.2020 було виокремлено послугу вивезення побутових відходів шляхом виведення з тарифу на утримання будинків та прибудинкових територій окремою комунальною послугою. Таким чином, починаючи з 2020 року розмір щомісячної плати за надані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій становив 452,92 грн. У пункті 18 Договору № 56/25 сторони узгодили, що цей договір діє до 31.12.2017, водночас, у разі коли за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. Згідно виставлених ТОВ «Ліко-житлосервіс» рахунків на сплату позивачем житлово-комунальних послуг за жовтень та грудень 2019 року (а.с. 13) вбачається, що вартість послуг з утримання будинків та прибудинкових територій становить 459,36 грн, а згідно рахунку за березень 2023 року (а.с. 14) така вартість становить 452,92 грн. Як стверджує позивач та підтверджено відповідачем у поданому відзиві на позов, у листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс» змінило своє найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ВЕНЕЦІЯ». Згідно наявних в матеріалах справи (а.с. 13-17) копій рахунків, які були надіслані позивачу ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ВЕНЕЦІЯ», вбачається, що починаючи з квітня 2023 року, відповідач встановив тариф за надання послуг управління багатоквартирним будинком у розмірі 12,44 грн за 1 кв.м. Загальна вартість послуг з управління багатоквартирним будинком для позивача, враховуючи загальну площу квартири (79,2 кв.м.), становить 985,25 грн. Не зважаючи на зміну тарифу та загальної вартості послуг з управління багатоквартирним будинком, позивач продовжував сплачувати у період з квітня 2023 року по липень 2024 року на рахунок відповідача грошову суму у розмірі 452,92 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (а.с. 18-20). 15.11.2023 позивач надіслав відповідачу заяву про усунення порушень законодавства, в якій вказував на неправомірність дій відповідача щодо підняття в односторонньому порядку, встановленого Розпорядженням КМДА, тарифу на послуги з утримання будинку з 5,80 грн на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового приміщення у будинку до 12,44 грн за 1 кв.м., просив також припинити нарахування плати за збільшеним тарифом та провести коригування заборгованості по особовому рахунку. 15.12.2023 відповідач надіслав позивачу лист-відповідь (вих.№721) на заяву від 15.11.2023, в якому заперечив порушення законодавства зі своєї сторони та вказував на ігнорування співвласниками вимог законодавства щодо необхідності обрати управителя багатоквартирного будинку. Враховуючи викладене між сторонами виник спір у сфері надання житлово-комунальних послуг, а саме: з приводу оплати за утримання/управління багатоквартирним житловим будинком. Вказані правовідносини регулюються Цивільним законодавством, а також законами «Про житлово-комунальні послуги» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». 4. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року (надалі також - Закон №2189-VIII) встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 4 Закону №2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Аналогічна за змістом норма щодо повноважень органів місцевого самоврядування встановлювати ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги містилася у пункті 2 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, який втратив чинність 01.05.2019 на підставі Закону № 2189-VIII. Пунктами 1, 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VIII встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У пункті 1 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону №2189-VIII передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (опублікований в газеті Голос України 09 грудня 2017 року), та вводиться в дію з 1 травня 2019 року, крім: статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3-1, 6, підпункту 1, підпункту «б» підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом; частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 01 січня 2019 року. Відповідно до пунктів 2 та 3-1 розділу VI Закону №2189-VIII передбачено визнати таким, що втратив чинність, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» з дня введення в дію цього Закону, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом. Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію Закону №2189-VIII, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Згідно з вимогами Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.12.2015 №417-VII управитель багатоквартирного будинку - це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і при будинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Таким чином, призначення управителя багатоквартирного будинку здійснюється: за рішенням співвласників багатоквартирного будинку; за результатами конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку. За таких умов, ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком: - визначається за згодою сторін та зазначається у договорі з управителем (коли співвласники самостійно приймають рішення про форму управління та функції з управління багатоквартирним будинком передають управителю). - визначається за результатами конкурсу з призначення управителя - на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. За змістом статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV, який втратив чинність з 01.05.2019, ціни/тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Як вже зазначалося, 09.11.2017 прийнято новий Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень якого цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01 травня 2019 року, крім статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3-1, 6, підпункту 1, підпункту «б» підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом. Визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» з дня введення в дію цього Закону, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII набрав чинності 10.12.2017, у зв`язку з чим вищезазначені зміни введені в дію 10.06.2018. Згідно частини другої статті 10 Закону №2189-VIII вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Частиною третьою статті 10 Закону №2189-VIII встановлено, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає, зокрема, витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем. Згідно пункту 12 статті 1 Закону №2189-VIII послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Наведене свідчить, що згідно Закону № 2189-VIII витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території включається до ціни послуг з управління багатоквартирним будинком, яка визначається за домовленістю сторін. Новим законом передбачено визначення ціни за домовленістю сторін з управління багатоквартирним будинком, при цьому, питання визначення ціни на послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території вказаним законом не визначено. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється виключно договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 3-1 Прикінцевих положень вказаного Закону встановлено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі, якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Зважаючи на викладене, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм нового Закону №2189-VIII, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, правовідносини за якими були врегульовані нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV, який прямо визначав державне регулювання цін з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Водночас, розміри тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не може бути зміненим виконавцем таких послуг протягом дії договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який було укладено до введення в дію норм Закону України «Про житлово-комунікаційні послуги». Отже, з прийняттям Закону №2189-VIII запроваджено перехід від «надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» до «здійснення функцій з управління багатоквартирним будинком». Матеріалами справи встановлено, що 20.10.2017 між позивачем та відповідачем укладений договір №56/25, предметом якого є надання відповідачем послуг позивачу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] . Умовами Договору від 20.10.2017 №56/25 передбачено надання вказаних послуг відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, який в свою чергу відповідно до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2017 № 100 становить для позивача 5,80 грн за 1 кв.м. на місяць. Суд звертає увагу, що ані позивач, ані відповідач не надали суду доказів припинення Договору від 20.10.2017 №56/25 та/або внесення до нього змін. Також суд звертає увагу, що жодна із сторін не надала суду доказів укладання між ними нового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за іншими (збільшеними) тарифами за адресою [ADDRESS] . Згідно наданого позивачем листа Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Київської міської державної адміністрації від 31.10.2023 вих.№ 058/4/3-6354 повідомляється, що жодного конкурсу щодо призначення управителя багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] не проводився. Окрім того, суд також встановив, що позивач продовжував сплачувати за утримання будинку та прибудинкової території за старим тарифом у розмірі 5,80 грн за 1 кв.м. та звертався до відповідача у досудовому порядку з відповідною письмовою заявою (від 15.11.2023 №б/н) з вимогами про усунення порушень законодавства, заперечував проти підняття в односторонньому порядку, встановленого Розпорядженням КМДА, тарифу на послуги з утримання будинку з 5,80 грн на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового приміщення у будинку до 12,44 грн за 1 кв.м., просив припинити нарахування плати за збільшеним тарифом та провести коригування заборгованості по особовому рахунку, що безумовно свідчить про невизнання позивачем підвищення тарифу з квітня 2023 року. Таким чином, враховуючи встановлені обставини та положення пункту 3-1 Розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2189-VIII, а також не прийняття співвласниками багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , рішення про форму (зміну форми) управління багатоквартирним будинком, суд дійшов висновку, що станом на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом діяв Договір від 20.10.2017 №56/25 на погоджених сторонами умовах, в тому числі і щодо тарифу на послуги. Суд зазначає, що викладені у відзиві на позов твердження відповідача про те, що він пропонував співвласникам багатоквартирного будинку у [ADDRESS] укласти договори про надання послуг з управління будинком не знаходять свого підтвердження належними та допустимими доказами. Відповідач, сам вказує у наданому відзиві, що призначення управителя багатоквартирного будинку здійснюється: за рішенням співвласників багатоквартирного будинку або за результатами конкурсу з призначення такого управителя. Водночас, відповідач не надав до суду жодного документа, згідно якого ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ВЕНЕЦІЯ» було б визначене як управитель багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] . Посилання відповідача на безініціативність співвласників багатоквартирного будинку у питаннях управління будинком не заслуговують на увагу, оскільки відсутність загальних зборів з питань обрання управителя та не прийняття будь-якого рішення з цього питання є також виявом волі власників будинку. Наданий відповідачем суду власний наказ ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ВЕНЕЦІЯ» від 27.03.2023 №19 «Про встановлення складових економічно обґрунтованих витрат на управління багатоквартирним будинком та вартості послуг по кожному будинку окремо» не є підставою для зміни тарифу на послуги з управління багатоквартирним будинком, оскільки частиною другою статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» чітко визначено, що вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним з основних принципів цивільного судочинства є верховенство права, елементами якого є серед іншого законність та юридична визначеність. Згідно частини першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Таким чином, виходячи із вищевказаних положень та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно підвищив тариф на послуги з утримання багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] з 5,80 грн на місяць за 1 кв.м. загальної площі до 12,44 грн за 1 кв.м. для власника квартири [PERSON] . Тому позовні вимоги про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання його зробити відповідний перерахунок заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком є такими, що якнайкраще захистять порушені права позивача та відповідно підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved