Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У липні 2024 року позивач ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» через директора\~ [PERSON] звернулося до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 19 лютого 2019 року між Акціонерним Товариством «АЛЬФА-БАНК» (далі за текстом АТ «АЛЬФА-БАНК») та [PERSON] укладено кредитний договір №501113338, підписаний у електронній формі у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит в розмірі 61\~800 гривень на строк 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 18,99% річних, а позичальник зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за його користування. 22 лютого 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» приймає належні АТ «АЛЬФА-БАНК», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі прав вимоги. Таким чином до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яка на 23 лютого 2021 року становить 84\~943 гривні 93 копійки. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість: в сумі 84\~943 гривень 93 копійки, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7100 гривень. Позивач не забезпечив явку в судове засідання свого представника, про час та місце його проведення повідомлений. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк.спр.58, 61). Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи без її участі чи відкладення розгляду справи суду не подала. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (арк.спр.53). 15 серпня 2024 року відкладено судове засідання у зв`язку з неявкою відповідача. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Суд установив, що 19 лютого 2019 року [PERSON] підписала Оферту на укладання Угоди про надання кредиту №501113338, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії за умовами якої відповідач запропонувала укласти АТ «АЛЬФА-БАНК» Угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК», що укладений між [PERSON] та Банком. За умовами Оферти на укладання угоди про надання кредиту №501113338, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501113338, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії [PERSON] надано кредит для власних потреб у розмірі 15\~561 гривня 27 копійок та з метою повернення заборгованості за кредитним договором №501064121 від 10 вересня 2018 року у розмірі 46\~238 гривень 73 копійки, загальною сумою 61\~800 гривень з фіксованою процентною ставкою 18,99% річних на строк 48 місяців (розділ Умови споживчого кредиту) (арк.спр.5-6). 19 лютого 2019 року сторони погодили Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супровідних послуг (арк. спр.5 на звороті). Такі ж умови стосовно суми кредиту, строку кредиту, розміру щомісячного платежу, процентної ставки за кредитом, доведенні до відома [PERSON] у паспорті споживчого кредиту від 19 лютого 2019 року (арк.спр.6 (зворот) -7). 22 лютого 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладено Договір факторингу №1, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК ФОРТ», а ТОВ «ФК ФОРТ» приймає належні АТ «АЛЬФА-БАНК», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Додатку №1-1 до Договору (арк.спр.9-13), про що також був складений Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 22 лютого 2021 року (арк.спр.22). 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №01-23-02/21, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК ФОРТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ФК ФОРТ», права грошової вимоги за кредитними договорами вказаними у Додатку №1-1 до Договору (арк.спр.14-18), про що також був складений Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 23 лютого 2021 року (арк.спр.24). Відповідно до витягу з Додатку №1-1 до Договору факторингу №3 від 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №501113338 від 19 лютого 2019 року в загальній сумі 84\~943 гривні 93 копійки, з яких сума за тілом кредиту - 52\~458 гривень 68 копійок, сума заборгованості за процентами і комісією 31 285 гривень 25 копійок (арк.спр.19-21). Такі ж відомості стосовно розміру заборгованості за кредитним договором №501113338 від 19 лютого 2019 року містяться у наданих позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором (арк.спр.42) та виписках по особовому рахунку (арк.спр.26-41). Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за кредитним договором №501113338 від 19 лютого 2019 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд установив, що між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту №501113338 від 19 лютого 2021 року. Відповідно до умов Договору №501113338 від 19 лютого 2021 року АТ «АЛЬФА-БАНК» надало відповідачу кошти в сумі 61 800 гривень, строком на 48 місяців, а остання зобов`язалася повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі 18,99% річних за фіксованою ставкою. Кредитний договір підписаний особисто відповідачем [PERSON] .. У подальшому позивач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набув права грошової вимоги до боржника\~\~ [PERSON] за вказаним кредитним договором. Дослідженні судом розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку за кредитним договором підтверджують видачу відповідачу кредитних коштів, неналежне виконання умов кредитного договору відповідачем та наявність заборгованості. Вказані обставини відповідач не заперечила, доказів не спростування зазначеного не надала. Таким чином в підписаному відповідачем кредитному договорі чітко визначені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення кредиту, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами\~статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів\~статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Отже відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, своєчасно не повернула кредитні кошти, слатила заборгованість лише частково та не повністю сплатила\~відсотки за користування кредитом,\~у зв`язку з чим\~виникла заборгованість за кредитним договором №501113338 від 19 лютого 2019 року в розмірі 84\~943 гривні 93 копійки, з яких сума заборгованості за тілом кредиту - 52\~458 гривень 68 копійок, сума заборгованості за процентами, комісією та штрафами 32 485 гривень 25 копійок. Відтак, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини викладені у позовній заяві підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Розподіляючи судові витрати, суд зазначає таке. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7100 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 3028 гривень. Суд установив, що ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в особі директора Наваренка В.Г. 05 жовтня 2023 року уклав договір про надання правничої допомоги №05-10/23 з адвокатом Макєєвим В.М. (арк.спр.44-45). Відповідно до акту №1 приймання-передачі наданих робіт згідно з Договором №05-10/23 від 05 жовтня 2023 року про надання юридичних послуг, адвокат Макєєв В.М. надав клієнтові ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» послуги: надання первинної консультації замовнику у справі, правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного суду та ЄСПЛ, підготовка та подання позовної заяви, на що витрачено 7.1 годин. Вартість послуг - 7 100 гривень (арк.спр.46). Вказана сума сплачена позивачем адвокату Макєєву В.М., що підтверджено платіжною інструкцією №1132 від 07 березня 2024 року. Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 137 ЦПК України\~відшкодуванню підлягає не будь-яка допомога, а та, що пов`язана зі справою (представництво в суді, підготовка до її розгляду, збір доказів тощо). Відповідно до частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої\~статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Вивчивши матеріали справи та подану заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновків про таке. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: надання консультації, вивчення документів, підписання Договору про надання правової допомоги, підготовка позовної заяви, участь в судових засіданнях. Суд також враховує категорію та складність справи, суть спору й характер спірних правовідносин, загальну тривалість процесу, кількість учасників справи, кількість та обсяг зібраних та доданих до позовної заяви доказів, а також обсяг документів, що підлягав вивченню у справі. Мають значення у даному випадку і критерії, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір\~обґрунтований. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, яка визнана малозначною, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7\~100 гривень, який є завищеним. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 гривень. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторін. Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд зазначає наступне. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 гривень.

Outcome: approved