Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У жовтні\~2023\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~Акціонерного товариства\~комерційний банк\~«ПриватБанк». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № K2H0RX03640005 від 05.09.2006 [PERSON] отримав кредит у розмірі 4690,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписав заяву разом із Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між ним і банком договір про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Однак, у порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним Договором не виконав, тому станом на 22.09.2023 має заборгованість перед Банком, що складається із заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками за користування кредитом, заборгованість з комісії, заборгованість по пені, що становить 89 848 грн. 59 коп. Представник позивача просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 2 684 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив не подавав, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом 05 вересня 2006 року [PERSON] (далі Позичальник) звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, а саме грошових коштів, у зв`язку з чим підписав анкету заяву позичальника «Розстрочка». З вищевказаної анкети видно, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», на основі ст. 634 Цивільного кодексу України, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору банк надає позивальнику строковий кредит у сумі 4690,29 грн. на строк 24 місяці, тобто з 05.09.2006 по 05.09.2008, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 114,91 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 426, 39 грн. в обмін на зобов`язання позивальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії зазначеної в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «1» по «5» число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 363,67 грн. для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з умови кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту, наданою виходячи із обраних умов кредитування, що підтверджується підписом позичальника. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22.09.2023 заборгованість відповідача перед Банком становить 89 848 грн. 59 коп., яка складається із: - 4\~690,29 грн. заборгованість за кредитом; - 82\~169,59 грн. заборгованість за відсотками; - 2\~757,84 грн. заборгованість за комісію; - 230, 87 грн. заборгованість по пені. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 1048 ЦК України право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. Так, з Анкети позичальника № K2H0RX03640005 від 05 вересня 2006 року вбачається, що [PERSON] одержав від АТ КБ «ПриватБанк» кредит на суму 4\~690,29 грн., строком на 24 місяці, тобто до 05.09.2008. З наявних в матеріалах справи доказів видно, що відповідач [PERSON] належним чином договірні зобов`язання за наведеним договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Отже, у даній справі позикодавець має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв. Враховуючи вищевикладене, нарахування та\~стягнення процентів за\~користування кредитом\~із відповідача\~ [PERSON] поза визначеним договором строком суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду. Дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи, що строки дії договору встановлено його умовами, проценти після закінчення строку дії договору, тобто з 06.09.2008, нараховувалися безпідставно, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором № K2H0RX03640005 від 05 вересня 2006 року у загальному розмірі 17\~349,82 грн, що складається з 4690,29 грн. тіла кредиту; 7\~556,54 грн. відсотків, нарахованих за період з 05.09.2006 по 05.09.2008; 2\~757,84 заборгованості по комісії за користування кредитом; 2\~345,15 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн., що підтверджується оригіналом платіжного доручення від 19 жовтня 2023 року, який міститься в матеріалах справи. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розмірі задоволених вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 510 грн. На підставі\~викладеного,\~та

Outcome: partial