Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач в позові зазначає, що [INFO] помер його дід [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим повторно 09.08.2024 Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно заповіту, посвідченим 13.07.2004 секретарем Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області Бондарець М.І., зареєстрованим в реєстрі за № 70 [PERSON] заповідав внуку - [PERSON] цілий житловий будинок з погосподарчими будівлями під номером сорок один і земельною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS] . Заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі про що свідчить Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 12055631. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено і не відмінено. Відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, виданого виконкомом Іванівської сільської ради 11.03.2009 [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] . Відповідно до витягу з рішення 11 сесії 6 скликання Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 431 «Про затвердження змін поштових адрес нерухомого майна» від 15.10.2012 затверджено зміну поштової адреси фізичним особам та об`єктам на території населених пунктів Іванівської сільської ради, а саме присвоєно житловому будинку та земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , адресу [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 1159 від 12.08.2024 виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області власником житлового будинку [ADDRESS] являється [PERSON] . Відповідно до довідок №№ 1155, 1156 від 09.08.2024 виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області [PERSON] до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (раніше 41). Разом з ним зареєстровані та проживали: з 15.06.1989 його дружина [PERSON] , 1929 року народження. Відомості про інших зареєстрованих осіб на момент смерті [PERSON] , яка сталася 03.10.2005, відсутні. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00046422654 [PERSON] та [PERSON] 02.11.1951 зареєстрували шлюб у Іванівській сільській раді Калинівського району. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». За вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За таких обставин [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї. [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 27.10.2008 виконкомом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Згідно заповіту, посвідченого 13.07.2004 секретарем Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 69 [PERSON] заповідала внуку - [PERSON] цілий житловий будинок з погосподарчими будівлями під номером сорок один і земельною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS] . Заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі про що свідчить Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 12055655. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено і не відмінено. Відповідно до довідок №№\~ 1157, 1158 від 09.08.2024 виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області [PERSON] до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (раніше 41). Відомості про інших зареєстрованих осіб на момент смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] , відсутні. Мати позивача [PERSON] , а дочка [PERSON] та [PERSON] (зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія [NUMBER] , виданого 18.05.1985 Іванівською сільською радою Калинівського району Вінницької області, свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 26.05.1974, свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] , виданого 13.08.1655) померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 01.10.2020 виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. \~ Статтею 1261 ЦК України чітко регламентовано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Мати позивача [PERSON] будучи спадкоємицею першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] спадщину після її смерті у відповідності до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України не прийняла. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті баби [PERSON] , а саме на цілий житловий будинок з погосподарчими будівлями під номером сорок один (тепер 35) і земельною ділянкою, що знаходяться в [ADDRESS] , спадщину на які баба [PERSON] фактично прийняла після смерті свого чоловіка, а діда позивача [PERSON] у відповідності до вимог ч. 3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте за життя не оформила. При цьому, будучи спадкоємцем за заповітом на зазначене вище майно після смерті баби [PERSON] , про існування заповіту позивачу стало відомо після пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України. Тим паче, що спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] була мати позивача. Дізнавшись про заповіт [PERSON] на своє ім`я, позивач 10.08.2024 звернувся до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Дудар К.Д. із заявою з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] баби [PERSON] . 10.08.2024 приватним нотаріусом Дудар К.Д. до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи 99/2024 після смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] , про що свідчить Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 77955984, виданий 10.08.2024 приватним нотаріусом Дудар К.Д. При цьому приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Дудар К.Д. 10.08.2024 видано постанову про відмову мпозивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] баби [PERSON] у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини. Зазначені вище обставини, зумовили пропуск строку для прийняття позивачем спадщини, однак ці причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовільнити. Відповідач уповноважений представник Іванівської сільської ради Вінницької області Кулик М. в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що\~ учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом достовірно встановлено, що [INFO] помер дід позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим повторно 09.08.2024 Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно заповіту, посвідченим 13.07.2004 секретарем Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області [PERSON] , зареєстрованим в реєстрі за № 70 [PERSON] заповідав внуку - [PERSON] цілий житловий будинок з погосподарчими будівлями під номером сорок один і земельною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS] . Заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі про що свідчить Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 12055631. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено і не відмінено. Відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, виданого виконкомом Іванівської сільської ради 11.03.2009 [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] . Відповідно до витягу з рішення 11 сесії 6 скликання Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 431 «Про затвердження змін поштових адрес нерухомого майна» від 15.10.2012 затверджено зміну поштової адреси фізичним особам та об`єктам на території населених пунктів Іванівської сільської ради, а саме присвоєно житловому будинку та земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , адресу [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 1159 від 12.08.2024 виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області власником житлового будинку [ADDRESS] являється [PERSON] . Відповідно до довідок №№ 1155, 1156 від 09.08.2024 виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області [PERSON] до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (раніше 41). Разом з ним зареєстровані та проживали: з 15.06.1989 його дружина [PERSON] , 1929 року народження. Відомості про інших зареєстрованих осіб на момент смерті [PERSON] , яка сталася 03.10.2005, відсутні. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00046422654 [PERSON] та [PERSON] 02.11.1951 зареєстрували шлюб у Іванівській сільській раді Калинівського району. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». За вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За таких обставин [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї. [INFO] померла баба позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 27.10.2008 виконкомом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Згідно заповіту, посвідченого 13.07.2004 секретарем Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 69 [PERSON] заповідала внуку - [PERSON] цілий житловий будинок з погосподарчими будівлями під номером сорок один і земельною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS] . Заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі про що свідчить Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 12055655. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено і не відмінено. Відповідно до довідок №№\~ 1157, 1158 від 09.08.2024 виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області [PERSON] до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (раніше 41). Відомості про інших зареєстрованих осіб на момент смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] , відсутні. Мати позивача, [PERSON] , а дочка [PERSON] та [PERSON] (зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія [NUMBER] , виданого 18.05.1985 Іванівською сільською радою Калинівського району Вінницької області, свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 26.05.1974, свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] , виданого 13.08.1655) померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 01.10.2020 виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. \~ Статтею 1261 ЦК України чітко регламентовано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Мати позивача [PERSON] будучи спадкоємицею першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] спадщину після її смерті у відповідності до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України не прийняла. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті баби [PERSON] , а саме на цілий житловий будинок з погосподарчими будівлями під номером сорок один (тепер 35) і земельною ділянкою, що знаходяться в [ADDRESS] , спадщину на які баба [PERSON] фактично прийняла після смерті свого чоловіка, а діда позивача [PERSON] у відповідності до вимог ч. 3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте за життя не оформила. При цьому, будучи спадкоємцем за заповітом на зазначене вище майно після смерті баби [PERSON] , про існування заповіту позивачу стало відомо після пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України. Тим паче, що спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] була мати позивача. Дізнавшись про заповіт [PERSON] на своє ім`я, позивач 10.08.2024 звернувся до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Дудар К.Д. із заявою з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] баби [PERSON] . 10.08.2024 приватним нотаріусом Дудар К.Д. до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи 99/2024 після смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] , про що свідчить Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 77955984, виданий 10.08.2024 приватним нотаріусом Дудар К.Д. При цьому приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Дудар К.Д. 10.08.2024 видано постанову про відмову мпозивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] баби [PERSON] у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини. Зважаючи на те, що про існування заповіту [PERSON] позивач не був обізнаний, відповідно не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, суд вважає поважною причиною пропуск такого строку, з огляду на таке. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, про те, що «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини», шляхом конкретизації, зазначено таке: - необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; - втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини; - спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування). Враховуючи, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем [PERSON] , про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України, а також з урахуванням того, що позивач не є спадкоємцем першої черги чи будь-якої наступної черги за законом після смерті баби [PERSON] , такі обставини, зокрема необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини та є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважна, оскільки усталена практика Європейського Суду з прав людини вказує на недопустимість порушення права на вільне володіння майном, закріплене у Протоколі 1. Оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з причин, які судом визнані поважними, то з метою захисту його майнових прав, необхідно [PERSON] визначити додатковий строк, терміном три місяці, який буде достатній для подачі вказаної заяви до нотаріальної контори. На підставі викладеного,

Outcome: approved