Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

10 липня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Хорольської міської ради Лубенського району про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтуванні позову зазначає, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом він успадкував після смерті дружини житловий будинок на [ADDRESS] . Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га. Право власності [PERSON] на згаданий вище будинок зареєстроване КП «Лубенське МБТІ» в державному реєстрі прав № 28432272 від 21 грудня 2010 року, реєстраційний номер об`єкта 16245777, номер запису: 2555 в книзі: 16с. При спробі позивачу оформити право власності на земельну ділянку під будинком, було встановлено розбіжність у зазначенні адреси будинку, вказаної у свідоцтві про право на спадщину за законом ( [ADDRESS] ) та фактичної адреси домоволодіння ( [ADDRESS] ). З метою впорядкування адреси місця розташування будинку, позивач звернувся до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області. Наказом виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області № 86 від 11.12.2023 [PERSON] відмовлено на підставі пункту другого статті 264 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у впорядкуванні адреси об`єкта нерухомого майна житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач додатково зазначає, що згідно з довідкою № 15.02-12/649 від 06.12.2023, виданою Андріївським старостинським округом виконавчого комітету Хорольської міської ради Полтавської області, за записами погосподарської книги справа № 02-18, том 2 на 2011-2015 роки, житловий будинок, що належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2010, знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 15.02-12/650 від 11.12.2023, виданою Андріївським старостинським округом виконавчого комітету Хорольської міської ради Полтавської області, підтверджується адреса місця розташування будинку на [ADDRESS] . А тому адреса успадкованого житлового будинку [ADDRESS] , що вказана у свідоцтві про право на спадщину, є помилковою. Додатково зазначається, що у рішенні дванадцятої сесії сільської ради четвертого скликання від 15.04.2004 «Про впорядкування адресного господарства сільських населених пунктів, найменувань вулиць і нумерацій будинків» вказаний житловий будинок знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач покликається на рішення Хорольського районного суду від 29.01.2024 у цивільній справі № 548/29/24, яким встановлено юридичний факт, що житловий будинок [ADDRESS] , реєстровий номер №16245777, який [PERSON] успадкував після смерті своєї дружини (яка померла [INFO] ), є одним і тим об`єктом нерухомого майна, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . У зв`язку з неможливістю реалізувати свої права на об`єкти нерухомого майна, [PERSON] звернувся до суду з вимогою визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , що в цілому складається з: житлового будинку загальною площею 59,5 кв.м, житловою площею 36,6 кв.м літ. «А-1», сарай-літня кухня літ. «Б», погріб літ. «Б», гараж літ. «В», прибудова літ «в», вбиральня літ. «Г», огорожа- № 1, ворота - № 3, вигрібна яма - № 4, у порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , 1961 року народження, яка померла [INFO] . Судові витрати просив залишити за позивачем. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 12 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2023, закрито підготовче засідання, справа призначена до розгляду. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, належним чином були повідомлені про час, дату та місце судового засідання, у заяві просили справу розглянути без їх участі. Відповідач представник Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, у відзиві не заперечили проти задоволення вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд встановив, що [PERSON] згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом № 3893 від 24.11.2010, успадкував за законом після смерті своєї дружини [PERSON] (яка померла [INFO] ) житловий будинок [ADDRESS] , на земельній ділянці сільської ради розміром 0,25 га (а.с. 9). Відповідно до витягу про державну реєстрацію у КП «Лубенське МБТІ» в державному реєстрі прав № 28432272 від 21 грудня 2010 року, реєстраційний номер об`єкта 16245777, номер запису: 2555 в книзі: 16с, за [PERSON] зареєстроване право власності на житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS] (а.с. 11). У довідці, виданій Андріївським старостинським округом виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області № 15.02-12/649 від 06.12.2023 зазначається про те, що згідно із записом погосподарської книги, справа № 02-18, том 2 на 2011-2015 роки по с. Андріївка, номер об`єкта господарського обліку 0103-3, житловий будинок з господарськими будівлями, який належить [PERSON] згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.11.2010, знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У свідоцтві про право на спадщину за законом від 24.11.2010, адреса згаданого житлового будинку: [ADDRESS] вказана неправильно. Згідно із рішенням дванадцятої сесії сільської ради четвертого скликання від 15.04.2004 року «Про впорядкування адресного господарства сільських населених пунктів, найменувань вулиць і нумерацій будинків житловийбудинок знаходиться за адресою: [ADDRESS] » (а.с. 15). Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, виготовленого 22.03.2024 Лубенським МБТІ на замовлення [PERSON] , успадкований ним житловий будинок із загальною площею 59,5 кв.м знаходиться на [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно з рішенням Хорольського районного суду Полтавської області у справі 548/29/24 від 29.01.2024 встановлено юридичний факт, що житловий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер- 16245777, який [PERSON] успадкував за законом після смерті дружини [PERSON] , є одним і тим об`єктом нерухомого майна, а саме: житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 28). Згідно із частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до змісту статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із\~статтею 1300\~ЦК України\~за згодою\~всіх спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~нотаріус або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноважена на\~це посадова\~особа відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини може\~внести зміни\~до свідоцтва\~про право\~на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до\~статті 1301\~ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Враховуючи викладене, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 509/5080/18 (провадження № 61-11707св22). Отже, суду слід встановити чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене, в чому полягає порушення та хто його вчинив. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] посилається на розбіжності в адресі місця розташування будинку, зазначеній у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 24.11.2010, та фактичною адресою місця розташування будинку, однак не зазначає яке його цивільне право порушене і ким. З огляду\~на предмет\~та підстави\~позову,\~суб`єктний\~склад сторін\~у цій\~справі,\~судом не\~встановлено наявність\~спору щодо\~права на\~спадщину,\~зокрема на\~житловий будинок\~з господарськими\~побутовими будівлями\~та спорудами\~загальною площею\~59,5\~кв.м.,\~належному [PERSON] \~згідно зі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом,\~виданого 24.11.2010.\~ \~ Враховуючи викладене, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed