Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~30.05.2024 р. ТОВ «Дебт Форс» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 128 858,71 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між [PERSON] та ПАТ «Кредитпромбанк» 01.06.2006 р. укладений Кредитний договір №32/29/06-НВклн, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 106425,00 дол. США зі сплатою 13,5 % річних. \~ \~ \~ \~20.12.2012 рішенням по справі №412/15128/2012, що виніс Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, стягнуто з [PERSON] 1224885,37 грн. заборгованості за Кредитним договором та 3219,00 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали, що виніс Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, від 02.02.2021 р., стягувача у справі №412/15128/2012 було замінено на ТОВ «Вердикт Капітал». \~ \~ \~ \~10.03.2023 р. було укладено договір про відступлення прав вимоги №10-03/23 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Кампсіс Лігал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором №32/29/06-НВклн. \~ \~ \~ \~26.05.2023 р. було укладено договір про відступлення прав вимоги №26-05/23 відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Лігал» відступило на користь ТОВ «Дебт Форс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором №32/29/06-НВклн. \~ \~ \~ \~Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що станом на 30.04.2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 128 858,71 грн., з яких: нараховані 3% річних 30\~101,97 грн.; втрати від інфляції 98 756,74 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь 3% та інфляційні втрати по Кредитному договору №32/29/06-НВклн від 01.06.2006 року у розмірі 128 858,71 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн., та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час день та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомила, заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ухвалою судді Жовтневого районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 31 травня 2024 року вказану цивільну справу передано на розгляд Жовтневому районному суду м. Запоріжжя за підсудністю. (а.с. 38) \~Ухвалою суду\~від 28\~червня 2024\~року зазначену\~справу прийнято\~до\~ розгляду\~та відкрито\~провадження,\~вирішено розглядати\~у спрощеному\~позовному провадженні\~з викликом сторін. (а.с. 49-50). Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи\~встановлено,\~що між [PERSON] та ПАТ «Кредитпромбанк» 01.06.2006 р. укладений Кредитний договір №32/29/06-НВклн, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 106425,00 дол. США зі сплатою 13,5 % річних. (а.с. 5-7) \~ \~ \~ \~20.12.2012 рішенням по справі №412/15128/2012, що виніс Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, стягнуто з [PERSON] 1224885,37 грн. заборгованості за Кредитним договором та 3219,00 грн. судового збору. (а.с. 8-9) \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали, що виніс Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, від 02.02.2021 р., стягувача у справі №412/15128/2012 було замінено на ТОВ «Вердикт Капітал». (а.с. 9зв.-10) \~ \~ \~ \~10.03.2023 р. було укладено договір про відступлення прав вимоги №10-03/23 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Кампсіс Лігал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором №32/29/06-НВклн. (а.с. 11-16) \~ \~ \~ \~26.05.2023 р. було укладено договір про відступлення прав вимоги №26-05/23 відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Лігал» відступило на користь ТОВ «Дебт Форс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором №32/29/06-НВклн. (а.с. 17-21) У відповідності до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. (ст. 599 ЦК України). Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання». Вимога щодо відповідальності позичальника за невиконання грошового зобов`язання 3% річних та інфляційні втрати кредитора відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України у розрахунку позивача застосовані у період з 01.05.2021 по 23.02.2022 та складають: 98\~756,74 грн. інфляційні нарахування, 30\~101,97 грн. 3% річних. (а.с. 4) Наявність рішення про стягнення боргу за кредитним договором не припиняє правовідносин сторін кредитного договору за весь період його невиконання і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України за увесь час прострочення боржника. Таке прострочення є тривалим порушенням, тому право на позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат виникло у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. (постанова ВП ВС від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц). Для цілей правового регулювання зобов`язальних відносин та відповідальності за порушення зобов`язань юридичне значення має саме момент виконання такого обов`язку боржником. Ухвалення судом рішення про стягнення грошових коштів за договором лише підтверджує дійсне існування обов`язку боржника зі сплати боргу кредитору, його безспірність та надає цьому обов`язку безпосередньо примусового характеру. Частина друга статті 11 ЦК України визначає, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Отже, відповідно до положень статті 11 ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, за наявності прямої вказівки про це в законі. За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду. Наявність судового рішення про стягнення заборгованості свідчить про настання строку виконання зобов`язання за тією вимогою, яку задоволено судом, та наявність обов`язку боржника сплатити відповідну заборгованість. Проте, судове рішення про стягнення заборгованості не змінює змісту відповідного зобов`язання, оскільки характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, а додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання та безспірності боргу. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати. Враховуючи викладене, розмір 3% річних та інфляційних витрат не спростований відповідачем, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ТОВ «Дебт Форс» до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних збитків. Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 17000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правової допомоги від 25.04.2023 № 25/04-23, укладеного між ТОВ «Дебт Форс» та АО «Лігал Ассістанс», а також копія заявки № 53 від 01.05.2024 про надання юридичної допомоги, згідно якої ТОВ «Дебт Форс» звертається до АО «Лігал Ассістанс» для погодження надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації в розмірі 3000,00 грн., надання письмової консультації в розмірі 3000,00 грн., складання позовної заяви до суду в розмірі 6000,00 грн., формування додатків до позовної заяви, зібрання та передача справи замовнику в розмірі 5000,00 грн., а також витяг з акту приймання-передачі наданих послуг від 08.05.2024 на суму 17000,00 грн. (а.с. 28-32) На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано платіжну інструкцію № 0434160000 від 15.05.2024 згідно якої ТОВ «Дебт Форс» перерахувало АО «Лігал Ассістанс» 51000,00 грн. за призначенням платежу: надання правової допомоги згідно договору № 25/04-23 від 25.04.2024 про надання правової допомоги. (а.с. 29зв.) У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial