Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

14 серпня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , подана в її інтересах представником адвокатом Якубовською А.І., до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09 червня 2021 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під актовим записом № 823. Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . Не надавати строку на примирення. Судові витрати покласти на позивача. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Позивач з відповідачем тривалий час не підтримують подружніх стосунків, а також не мають бажання їх відновити, у зв`язку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі визначено суддю Чорнуху Ю.В. Ухвалою суду від 30.08.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання 17.09.2024. У судове засідання 17.09.2024 року сторони не з`явилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. На адресу суду від відповідача 16.09.2024 надійшла заява про розгляд справи про розірвання шлюбу без участі, визнання позовних вимог в повному обсязі, також у заяві відповідач зазначив, що примирення сторін неможливе, а необхідність у наданні строку на примирення відсутня. 17.09.2024 на адресу суду від представника позивача адвоката Якубовської А.І., надійшла заява про розгляд справи про розірвання шлюбу без участі представника позивача та позивача, підтримання позовних вимог, позов просила задовольнити. Також у заяві представник позивача зазначила, що примирення сторін неможливе та в наданні строків для примирення немає необхідності. Інших клопотань та заяв не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на необхідність у недопущенні затягування строків розгляду справи судом та з урахуванням визнання позову відповідачем, відсутністю потреби у наданні строку на примирення, наданням до суду заяв про розгляд справи без участі сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з огляду на неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на наступне. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються, відповідно до ч. 3 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Приписами ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3 - 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували 09.06.2021 року шлюб, про що 09.06.2021 зроблено відповідний актовий запис № 823. Шлюб зареєстрований Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після реєстрації шлюбу прізвище: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 4). Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2021 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.12.2021, виданого Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.12.2021 (а.с. 9). Позивачем [PERSON] виявлено бажання розірвати шлюб із [PERSON] . Відповідач позов визнав, повідомив, що строку на примирення не потребує. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст. 112\~СК України\~суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановив суд, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Позивач підстав для примирення не вбачає, відповідач зазначив, що немає необхідності у наданні строку на примирення. Суд дійшов висновку, що у разі відсутності\~добровільної згоди\~чоловіка чи\~жінки на подальше\~існування сім`ї,\~як добровільного\~союзу , подальше існування сім`ї не можливе. Бажання і\~право одного\~з них\~на розірвання\~шлюбу не\~може бути\~порушено. З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 09 червня 2021 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст. 114 СК України). Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виявлено бажання відновити дошлюдне прізвище - [PERSON] . Отже, наявні підстави для віднолення дошлюбного прізвища позивача після розірвання шлюбу [PERSON] .\~ Згідно ч.ч. 2,3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Згідно статті 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Сплата судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу до суду підтверджена платіжною інструкцією № 6433-2998-5540-4619 від 14.08.2024, з якої вбачається, що сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 гривень (а.с. 13). Суд встановив при відкритті провадження у справі факт зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Оскільки заява про визнання позову відповідачем надійшла до суду 16.09.2024, тобто до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків від суми сплаченого судового збору, тобто 605,60 гривень, а також стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків суми судового збору за задоволену позовну вимогу - у розмірі 605,60 гривень.

Outcome: approved