Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

ТОВ «ФК «Суперіум» через свого представника звернулось до суду з із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, 11.11.2020 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та відповідачем укладено кредитний договір № 96972328000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. 27.04.2021 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Суперіум» було укладено Договір факторингу №28/12/2021-1, відповідно до якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступило право грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з [PERSON] в свою користь заборгованість в розмірі 38498 грн., а також суму понесених судових витрат. Ухвалою судді від 15.08.2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. На адресу суду 27.08.2024 року надійшла інформація про застосування до нього примусових заходів медичного характеру з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом згідно ухвали Волинського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року. Відповідно до вказаного [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» з 06.01.2022 року. Станом на дату розгляду справи до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст.\~526,\~527,\~530, 611,\~651,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України. Судом встановлено, що 11.11.2020 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та відповідачем укладено кредитний договір № 96972328000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (а.с.6-13). Відповідно до п.1.1.Договору позичальник погоджується з викладеними у Правилах умовами споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК». Згідно п. 2.1 Договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Договору. Відповідно до п.3.3 договору надав позичальнику кредит для особистих потреб в сумі 38248 грн. на придбання мобільного телефону iPhone 12\~128GB/1SIM/black, шляхом оплати Банком з позичкового рахунку Позичальника платіжних документів, на рахунок Отримувача, відкритий в ПАТ КБ ПриватБанк; в сумі 99 грн. на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту та в сумі 50 грн. на оплату комісії з надання довідок про стан розрахунків за кредитними зобов`язаннями, шляхом нарахування на рахунок Банку суми разової комісії за надання кредиту з позичкового рахунку Позичальника. Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконав, порушивши вимоги кредитного договору. 27.04.2021 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Суперіум» було укладено Договір факторингу №28/12/2021-1, відповідно до якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступило право грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором (а.с.14-24). Вказані обставини свідчать про те, що на даний час ТОВ «ФК «Суперіум» є кредитором у зобов`язанні по виконанню договору № 96972328000 від 11.11.2020 року і саме йому належить право вимоги до відповідача. З матеріалів справи вбачається, що відповідача повідомлено про відступлення права вимоги та направлено досудову вимогу щодо повернення богу в добровільному порядку, яка на разі не виконана (а.с.25). З матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості відповідача становить 38498 грн., з яких: 38248 грн. заборгованість за основним боргом, 0 грн. заборгованість по відсоткам, заборгованість за комісією 250 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно наявної в суді інформації на момент розгляду справи [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» у відділенні примусових заходів медичного характеру відповідно до ухвали Волинського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року. Статтею 225 ЦК України передбачено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаним судом недійсним, про що зазначено і у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду за № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", згідно з яким правила ст. 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Справи про визнання правочину недійсним з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до ст. 212 ЦПК. Суд зауважує, що відомості про визнання особи недієздатною (станом на 11.11.2020 року та на момент розгляду справи) відсутні. Крім того, фактів того, що відповідач станом на дату укладення договору перебував в такому стані, коли він не міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) не міг керувати ними, не встановлено. Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved