Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

18.07.2023 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 141 770 грн. 44 коп. та судового збору в розмірі 2\~684,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що 22.11.2021 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з чим підписав кредитний договір № б/н від 23.02.2022 року. 22.11.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] та останнім підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». [PERSON] погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правовим виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП паролю на фінансовий номер телефону клієнта. У подальшому [PERSON] виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 23.02.2022 року підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із [PERSON] за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір № б/н від 23.02.2022 року про надання строкового кредиту у розмірі 128 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Додатково із [PERSON] за допомогою ОТР пароля підписаний графік кредиту. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язується кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього договору, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти за користування кредитом, рівними платежами в розмірі та строки зазначені згідно графіку, шляхом зарахування на рахунок [NUMBER] , відкритий у банку. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором відповідно до графіку кредиту не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме згідно п. 4.1. кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання договору, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти за користування кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені згідно графіку. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитні кошти. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 01.05.2023 року має заборгованість 141\~770 грн. 44 коп., яка складається з: 124\~247 грн. 44 коп. заборгованості за тілом кредиту, 17 523,00 заборгованості за нарахованими процентами. А тому просили стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 19.07.2023 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 01.08.2024 року від представника відповідача адвоката Войтович Є.М. надійшов відзив на позов. Заперечення проти позову обґрунтовані таким. Банком не додано до позову жодного документу із підписом відповідача. Відповідач не укладав із Банком кредитного договору № б/н від 23.02.2022 року, 1) ні шляхом підписання одного документу (договору); 2) ні шляхом підписання декількох документів, які у сукупності свідчили б про укладення такого договору. В обґрунтування позовних вимог Банк стверджує, що начебто 22.11.2021 року відповідачем підписана Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та що підпис власноруч здійснено на планшеті. Це також не відповідає дійсності, відповідач не підписував на планшеті таку заяву і навіть не був у відділенні Банка у цей день. Відповідач ставить під сумнів існування оригінала його електронного підпису (адже відповідач не підписував) на зазначених кредитному договорі № б/н від 23.02.2022 року та заяві, а тому у разі ненадання позивачем належних та допустимих електронних доказів таких «підписів», відповідач відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України просить суд не брати до уваги ці документи. У другому абзаці позовної заяви Банк стверджує, що «Відповідачем погоджено використання ОТП пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, ...». Це не відповідає дійсності. Таке погодження неможливо зробити без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя. Відповідач не робив «фізичного пред`явлення» та не робив «ідентифікації», не погоджував Банку використання ОТП пароля в якості підпису, не підписував «електронним цифровим підписом» ані кредитний договір № б/н від 23.02.2022 року, ані зазначену заяву. У «шапці» позовної заяви Банк щодо відомостей до відповідача вказує: «Номери телефонів: засоби зв`язку невідомі (офіційна електронна адреса та адреса електронної пошти невідомі). Без фінансового телефону та електронної адреси неможливо погодити використання ОТП пароля в якості електронного підпису. Враховуючи, що відповідач не погоджував із Банком використання ОТП пароля в якості електронного підпису або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, то відповідно і не міг ніяким чином сприяти їх втраті. На жодному із доданих позивачем документів не має підпису відповідача і це начебто паперові копії електронних доказів. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Орієнтовний розрахунок понесених витрат на правову допомогу може складати 9\~000,00 грн. Просить у позові відмовити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені поштовими засобами зв`язку та завчасно через розміщення оголошення про виклик на сайті суду, про поважні причини неявки суд не повідомили та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 07.07.1989 року, заява № 11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справу, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді, суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.11.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та відповідачем [PERSON] підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Надалі між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] 23.02.2022 року було укладено договір № б/н про надання строкового кредиту у розмірі 129 800,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування 22.11.2021 року та 23.02.2022 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля та кредитний договір № б/н від 23.02.2022 року. Додатково відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний графік кредиту. Відповідно до Договору та графіку кредиту із відповідачем погоджені умови послуги «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою». З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 22.11.2021 року та кредитний договір від 23.02.2022 року, тип кредиту визначений як строковий кредит; строк договору та строк кредитування 36 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту споживчі потреби; спосіб та строки надання кредиту безготівковим шляхом (на картковий рахунок); тип процентної ставки фіксована; змінюваної ставки немає; повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку клієнта, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності зобов`язань клієнта та шляхом внесення клієнтом коштів в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту (5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн. щомісячно, 10 % від заборгованості, але не менше 100,00 грн. щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення) (а.с. 8-20). Відповідно до умов Договору із відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. Згідно з довідкою про зміну умови кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] розмір кредитного ліміту 23.02.2022 року встановлено до 129 800,00 грн.(а.с. 7). Відповідно до довідки про видані кредитні картки, відповідачу було надано кредитну, на картковий рахунок [NUMBER] . Докази у справі достовірно вказують на те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкрило на ім`я відповідача відповідний рахунок, видало кредит на поточний рахунок, на який в подальшому перераховані кредитні кошти. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Частина друга ст. 642 ЦК України передбачає, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з виписки по договору (а.с. 6), відповідач [PERSON] користувався кредитною коштами в період з 23.02.2022 року по 02.05.2023 року, тобто з дня підписання договору, при цьому 25.04.2022 року було здійснено поповнення картки на суму 5 552 грн. 56 коп. Судом встановлено, що в договорі від 23.02.2022 року, Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписаної 22.11.2021 року, сторонами узгоджено вид кредиту, бажаний кредитний ліміт, розмір процентів за користування кредитними коштами. Зміст кредитного договору, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Також встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази оспорювання [PERSON] договору від 23.02.2022 року, що укладений між ним та позивачем. Посилання представника відповідача на те, що кредитний договір не був підписаний відповідачем суд не приймає до уваги, так як докази, які б спростували це (звернення до поліції, призначення експертизи та інше) суду не надано. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, яка згідно з розрахунком заборгованості станом на 01.05.2023 року становить 141\~770 грн. 44 коп., яка складається з: 124\~247 грн. 44 коп. заборгованості за тілом кредиту, 17 523,00 заборгованості за нарахованими процентами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Відповідачем, наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не спростований, власних розрахунків останнім не подано, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов договору відповідачем, були порушені права банку, як кредитодавця. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути заборгованість в сумі 141\~770 грн. 44 коп., задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved