Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - позивач), діючи через свого представника - Міньковську А.В. , звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором №200512013 від 22 квітня 2016 року у розмірі 53 703 грн. 56 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідачка отримала від ПАТ «Банк Михайлівський» кредит у розмірі 13 238 грн. 58 коп. зі строком погашення до 22 квітня 2019 року. У подальшому 20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 53 703 грн. 56 коп., з яких: 12 774 грн. 55 коп. заборгованість за кредитом, 23 170 грн. 54 коп. заборгованість за відсотками, 14 518 грн. 88 коп. інфляційні втрати та 3 239 грн. 59 коп. 3% річних. Представник позивача, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. При цьому в матеріалах справи міститься її клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідачка у судовому засіданні висловилася проти задоволення позову та пояснила, що дійсно у 2016 році вона уклала кредитний договір з ПАТ «Банк Михайлівський», оскільки на той час їй потрібні були гроші. У подальшому вона здійснювала виплату отриманого кредиту. На початку січня 2020 року вона отримала орендну плату за землю і за ці кошти вирішила погасити заборгованість за вказаним кредитом, розмір якої на той час становив трохи менше 13 000 грн. 10 січня 2020 року вона погасила заборгованість за кредитом через касу відділення Ощадбанку, що підтверджується квитанцію, яка збереглася у нею. Відповідно жодного заборгованості з 10 січня 2020 року у неї перед ПАТ «Банк Михайлівський» не було, тому вимоги позивача про стягнення даної заборгованості є необґрунтованими. На підтвердження своїх доводі відповідачка надала квитанцію №18 від 10 січня 2020 року, копія якої приєднана судом до матеріалів справи. Заяви та клопотання учасників справи Відповідачкою заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи квитанції №18 від 10 січня 2020 року, яке судом було задоволено.Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі та визначено відповідачці строк для подання відзиву на позов і заперечень, а позивачу строку для подання відповіді на відзив. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, 22 квітня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою було укладено кредитний договір №200512013 на період з 22 квітня 2016 року по 22 квітня 2019 року з відсотковою ставкою 3,99% на місяць (а.с. 16-18, 23-24). Згідно умов даного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 13 238 грн. 53 коп. та зобов`язалася сплачувати щомісячно в рахунок погашення кредиту грошові кошти у сумі 911 грн. 00 коп. (а.с. 23). Відповідачка у судовому засіданні факт укладення кредитного договору №200512013 та отримання кредитних коштів визнала, також даний факт підтверджується анкетою, заявою відповідачки та випискою по особовому рахунку відповідачки (а.с. 16-18, 28-36). Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З виписки по особовому рахунку відповідачки, наявної в матеріалах справи, вбачається, що остання як станом на 05 листопада 2019 року, так і станом на 27 липня 2020 року мала заборгованості за кредитним договором №200512013 у розмірі 12 774 грн. 55 коп. (а..с 28-36). При цьому, згідно квитанції №18 від 10 січня 2020 року відповідачка через касу відділення АТ «Ощадбанк» сплатила на погашення заборгованості за кредитним договором №200512013 грошові кошти у сумі 13 000 грн. (а.с. 88). Здійснення вказаного вище погашення заборгованості за кредитним договором у виписці по особовому рахунку відповідачки відображено не було (а.с. 28-36). Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги №7БМ, згідно якого ПАТ «Банк Михайлівський» відступило право вимоги позивачу за кредитними договорами згідно реєстру боржників (а.с.37-40). З витягу з реєстру боржників вбачається, що на підставі вказаного договору було відступлено право вимоги до відповідачки за кредитним договором на суму 35 945 грн. 09 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту на суму 12 774 грн. 55 коп. та заборгованість за процентами на суму 23 170 грн. 54 коп. (а.с. 41). Представником позивача складено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних на вказану суму заборгованості станом та 19 червня 2024 року, згідно якого сума інфляційних втрат становить 14 518 грн. 88 коп. та 3% річних становить 3 239 грн. 59 коп. (а.с. 43-44). З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що відповідачка, маючи заборгованість за кредитним договором №200512013 у розмірі 12 774 грн. 55 коп. 10 січня 2020 року повністю погасила вказану заборгованість, що підтверджуєтьсяквитанцією №18 від 10 січня 2020 року, водночас дане погашення заборгованості не було враховане ПАТ «Банк Михайлівський» та відображене по особовому рахунку позивачки. У подальшому погашена відповідачкою заборгованість за кредитним договором №200512013 була безпідставно внесена до реєстру боржників разом з нарахованими відсотками, який додавався до договору відступлення прав вимоги №7БМ від 20 липня 2020 року і позивачем на неї станом на 19 червня 2024 року було безпідставно нараховано інфляційні втрати та 3% річних. Оскільки дослідженими в ході судового розгляду матеріалами справи підтверджено факт належного та повного виконання відповідачкою своїх обов`язків щодо погашення наявної заборгованості за кредитним договором №200512013 перед первісним кредитором ПАТ «Банк Михайлівський», суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення на його користь вказаної заборгованості за кредитним договором є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп., при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed