Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Представник позивача адвокат Німець Олена Михайлівна, що діє в інтересах позивачки [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №\~54. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що у 2015 році між [PERSON] та [PERSON] виникли романтичні стосунки, які переросли у фактичні шлюбні відносини. [INFO] народилася донька [PERSON] . Шлюбне життя не було спокійним, подружжя то сварилось і розривало стосунки, то мирились і продовжували жити разом. 04.10.2019 сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів 04.10.2019 зроблено запис №54. Зазначає, що після одруження сварки не припинились, через агресивну поведінку відповідача фактичні відносини між подружжям припинені з листопада 2022, сторони з того часу проживають окремо. Вказує, що кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного побуту та інші цінності. Стверджує, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї. часті непорозуміння зіпсували відносини та довіру між подружжям, що призводило до постійних сварок та образ одне одного. Між позивачем та відповідачем втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та таким, що суперечить інтересам позивачки. Зазначає, що спору між позивачем та відповідачем щодо поділу спільно нажитого майна поки відсутні. Ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка, представник позивачки не з`явилися, через канцелярію суду представник позивачки подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив розгляд справи провести за його відсутності. З огляду на наведене, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено судом, 04.10.2019 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №\~54. Прізвище чоловіка після шлюбу [PERSON] , прізвище дружини після шлюбу [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . До моменту укладення шлюбу, під час фактичних шлюбних відносин у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як встановлено судом з матеріалів справи, шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином,\~враховуючи наведене\~та з`ясувавши\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~даного позову,\~суд вважає,\~що примирення\~та подальше\~подружнє життя\~сторін є\~неможливим,\~сім`я\~розпалася остаточно,\~збереження шлюбу\~може суперечити\~інтересам позивача,\~а отже,\~укладений між [PERSON] та\~ [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 1\~211,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11\~500,00 грн. Як передбачено ч. 4 та 5\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до п. 2 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в дані справі є розірвання шлюбу. На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання позовної заяви, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), виклала наступний висновок, що «при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1\~500,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 2711,20 грн (1211,20 + 1500,00 грн). На підставі викладеного,

Outcome: approved