Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним заведення спадкової справи, визнання права власності на спадкове майно, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання частково недійсним договору дарування. В обгрунтування позову вказує, що [INFO] помер дідусь [PERSON] . Після смерті дідуся відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Право власності діда посвідчено свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння 20.09.1988 р. Згідно погосподарської книги за 1985-1989 рр. в жилому будинку проживали та були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тому вказані особи вступили в управління спадковим майном після смерті [PERSON] . Від прийняття спадщини батько [PERSON] не відмовлявся, заяв про відмову від спадщини не писав. [INFO] [PERSON] помер. На час смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцями майна батька першої черги є позивач та [PERSON] , його мати. Позивач прийняв спадщину, що підтверджується довідкою Слобідо-Кульчиєвецької сільської ради від 26.10.2018 р. З даної довідки вбачається, що позивач фактично вступив в управління спадковим майном померлого та на протязі 6 місяців з дня смерті, допомагав по господарству, користувався майном. З метою оформлення спадкових прав звернуся до нотаріуса. Листом від 30.11.2018 р. нотаріус Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори повідомлено, що в позивача відсутні документи, які посвідчують право власності на житловий будинок за померлим батьком, тому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва та рекомендував звернутися до суду з позовом. Проте, що документи оформлені на [PERSON] дізнався в сільській раді нещодавно. За життя батько повідомляв, що будинок належатиме йому, не оформлення ним спадщини після смерті діда було неочікуваним. Оформлення прав на спадкове майно на [PERSON] , порушує його права як спадкоємця майна батька [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті свого батька, але не отримав свідоцтво про право на спадщину. Договір дарування [PERSON] спірного домоволодіння [PERSON] порушує його право на належну йому частину спадкового майна. Просить визнати незаконним заведення спадкової справи державним нотаріусом Другої Кам?янець-Подільської нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Мукша-Китайгородська (колишня назва Жовтневе) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та анулювати запис про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] . Скасувати свідоцтво про право на спадщину від 16.10.1990 року за №2269, яке видане на ім?я [PERSON] , у частині 1/4 житлового будинку та господарсько-побутовими будівлями, за адресою [ADDRESS] , у зв?язку із чим скасувати державну реєстрацію права власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об?єкта нерухомого майна: 1708198568224, номер запису права власності: 29189284. Визнати недійсним договір Дарування від 24.01.2019 року в частині 1/8 частини житлового будинку та господарсько-побутовими будівлями, за адресою [ADDRESS] , який укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Кам?янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчуком В.М. та зареєстрований в реєстрі №218, у зв?язку із чим скасувати державну реєстрацію права власності на 1/8 частину житлового будинку та господарсько-побутовими будівлями, за адресою [ADDRESS] , проведену приватним нотаріусом Кам?янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчуком В.М. за [PERSON] , номер запису права власності: 30011665, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45221782 від 25.012019 р. Визнати право власності за [PERSON] , в порядку спадкування за законом на 1/8 частину житлового будинку та господарсько-побудовими будівлями, за адресою [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв вказане майно, після [PERSON] , який помер [INFO] . 12.09.2019 р. [PERSON] , [PERSON] подали зустрічний позов про визнання незаконним заведення спадкової справи та анулювання запису про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі. Позовні вимоги обгрунтовують тим, що відомості, які були зазначені [PERSON] для реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] є такими, що не відповідають дійсності, а реєстрація спадкової справи нотаріусом є такою, що проведена із порушенням норм законодавства, а тому повинна бути анульована з огляду на те, що нотаріусом не було перевірено де фактично був прописаний [PERSON] , яким чином він вступив в управління майном померлого, з чого складається майно померлого, яким чином [PERSON] допомагав по господарству, не закликано осіб, які фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Довідка про прийняття спадщини видана Слобідо-Кульчиєвецькою сільською радою в 2018 році, а не в 2002 році, коли помер [PERSON] . Позивач не був зареєстрований і не проживав разом із спадкодавцем. З свідками, зазначеними в акті, відповідачі перебувають в неприязних стосунках з 2001 року. Державним нотаріусом Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори не дотримано положень ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, п.п.3.3, 3.4 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при МЮ України від 29 січня 2009 року. Просить визнати незаконним заведенням спадкової справи № 223/18 державним нотаріусом Другої Кам`янець-Подільської нотаріальної контори Леус С.М. після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Жовтневе, Кам`янець-Подільського району та анулювати запис № 63417614 про реєстрацію спадкової справи № 223/2018 в Спадковому реєстрі від 30.11.2018 р. після смерті [PERSON] . Рух справи. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори, [PERSON] про визнання незаконним заведення спадкової справи та анулювати запис про реєстрацію спадкової справи прийнято та об`єднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та присвоїно номер справи № 676/3758/19. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2022 року здійснено повернення при розгляді цивільної справи №367/3758/19 на стадію підготовчого засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2022 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним заведення спадкової справи, визнання права власності на спадкове майно, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання частково недійсним договору дарування та зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] до Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори, [PERSON] про визнання незаконним заведення спадкової справи та анулювати запис про реєстрацію спадкової справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Саварчука В.М. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2023 рокузакрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечили. Відповідач [PERSON] та його представник заперечили проти задоволення позову [PERSON] , подали відзив на позов, проти позову заперечують з підстав, викладений в зустрічній позовній заяві. Просять позов [PERSON] задовольнити, [PERSON] в задоволенні позову відмовити. Завідувач Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, подала відзив на позов. Заперечує проти задоволення позову, обгрунтовує тим, що відповідно до архівної довідки № 3801/01-18, виданої 13.11.2018 р. Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом Хмельницької області спадкова справа до майна померлого [PERSON] в 2002-2004 рр. не заводилась. Відповідно до довідки № 1964/02-23, виданої 26.10.2018 р. виконкомом Слобідсько-Кульчиєвецької сільської ради від 26.10.2018 р. та акту, складеного комісією у складі депутата сільської ради Войцеховського А.В. та сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] частково без реєстрації) проживав з батьком в будинку [ADDRESS] , фактично вступив в управління спадковим майном померлого, на день смерті спадкодавця та на протязі шести місяців з дня смерті, допомагав по господарству, користувався майном померлого. 30.11.2018 р. на підставі заяви [PERSON] заведено спадкову справу № 223/2018, але свідоцтво не було видано, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. Згідно ЦК УРСР прийняття спадщини доводиться фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном. Довідка сільської ради про фактичний вступ спадкоємця в управління спадковим майном є належним доказом відповідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 18/5 від 14.06.1994 р. Закон «Про нотаріат» не зобов`язує нотаріуса щодо розшуку інших спадкоємців. Вважає, що при відкритті спадкової справи належним чином встановлено факт вступу в управління спадковим майном і реєстрація спадкової справи після смерті [PERSON] є законною. Приватний нотаріус Саварчук В.М. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що вчинений актовий запис № 67 та видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 19.10.2018 р. (повторно). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 20.09.1988 р. На час відкриття спадщина разом з [PERSON] були зареєстровані та проживали члени його родини: дружина [PERSON] , мати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] сини, що підтверджується записами в погосподарських книг. Право [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на спадкування майна після смерті [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про народження [NUMBER] від 06.01.1973 року [PERSON] , батьком якого записаний спадкодавець; свідоцтвом про народження [NUMBER] від 27.07.1960 р. [PERSON] , батьком якого записаний спадкодавець; свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 23.07.1960 р. про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкова справа до його майна була заведена 2-ю Кам`янець-Подільською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] 16 жовтня 1990 р. нотаріусом 2-ї Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , якій перейшов у власність житловий будинок, 1982 року забудови, складається з 6 кімнат жилою площею 92 кв. м., розташований в с. Жовтнево (Мукша-Китайгородська), Кам`янець-Подільського району. Факт вступу [PERSON] в управління спадковим майном підтверджується довідкою №280 від 10.1990 р. виконкому Слобідо-Кульчиєвецької сільської ради, з якої вбачається, що [PERSON] проводила поховання, а також доглядала за будівлями, проживала до смерті і проживає в даний час в цьому будинку. Інші члени родини, які проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини в нотаріальну контору не звертались. [INFO] помер [PERSON] , про що вчинений актовий запис № 43 та видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 19.10.2018 р. (повторно). Відповідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 01.01.1983 р. батьками [PERSON] записані: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 13.03.1989 р. 13.03.1989 р. зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , заведена Другою Кам`янець-Подільською державною нотаріальною конторою 30.11.2018 р., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54305791 від 30.11.2018 р. Підставою для відкриття спадщини стала заява адвоката Сусли І.М., яка діяла в інтересах [PERSON] від 30.11.2018 р., та довідка № 1964/02-23 від 26.10.2018 р., видана виконкомом Слобідсько-Кульчиєвецької сільської ради, Кам`янець-Подільського району про те, що [PERSON] помер [INFO] і до дня смерті був зареєстрований по [ADDRESS] . З дня смерті [INFO] в управління спадковим майном померлого вступив син померлого [PERSON] , [INFO] , який до дня смерті частково проживав (без реєстрації) в успадкованому будинку за адресою [ADDRESS] , користувався майном померлого, допомагав по господарству. Довідка складена на підставі акту від 26.10.2018 р. Відповідно акту від 26.10.2018 р. складеного зі слів сусідів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , син померлого [PERSON] , частково проживав з батьком за його адресою та фактично вступив в управління спадковим майном померлого, на день смерті спадкодавця користувався майном, допомагав по господарству. Згідно інформації Хмельницького обласного державного нотаріального архіву № 3801/01-18 від 13.11.2018 р. спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] в 2002-2004 рр. не заводилась. Завідувач Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори листом № 1323/02-31 від 30.11.2018 р. роз`яснила [PERSON] , що не може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] так як відсутні правовстановлювальні документи на спадкове майно, рекомендує звернутися до суду. Зазначені обставини підтверджені письмовими доказами, долученими до матеріалів справи. Норми права, застосовані судом. Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). За правилами ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 ЦК УРСР), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст. 527 ЦК УРСР). Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529 ЦК УРСР). Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Відповідно ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу). Відповідно ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно ст. 562 ЦК УРСР поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом. Оцінка суду. Матеріалами справи підтверджується, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON] , подавши заяву про фактичний вступ в управління спадковим майном. На час смерті [PERSON] відповідач [PERSON] був неповнолітнім. [PERSON] з заявою в його інтересах до нотаріальної контори не зверталась. В матеріалах спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] , відсутня заява про фактичний вступ [PERSON] в управління спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Позивачем не надано доказів вчинення відповідних дій [PERSON] для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Нормами ЦК УРСР не передбачено автоматичного прийняття спадщини після смерті особи. Таким чином, спадщина перейшла до [PERSON] в силу ст. 554 ЦК УРСР. Отже за відсутності доказу прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] , підстави для перерозподілу спадщини та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину № 2269 від 16.10.1990 р. відсутні. 24.01.2019 р. на підставі договору дарування серія та номер 218, виданий 24.01.2019 р. [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок загальною площею 2702 кв. м., житловою площею 95,6 кв. м. з надвірними будівлями біля нього, що підтверджується копією договору дарування, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 284777295 від 15.11.2021 р. Доказів порушення його прав зазначеним договором дарування позивачем не надано. Не підтверджують порушення відповідачами прав позивача на спадкове майно зібрані у справі докази. Відповідно довідка № 1964/02-23 від 26.10.2018 р., видана виконкомом Слобідсько-Кульчиєвецької сільської ради, Кам`янець-Подільського району про те, що [PERSON] з дня смерті батька [PERSON] [INFO] , фактично в управління спадковим майном померлого: до дня смерті частково проживав (без реєстрації) в успадкованому будинку за адресою [ADDRESS] , користувався майном померлого, допомагав по господарству однак дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються іншими доказами у справі. Відповідно запису у військовому квитку серії [NUMBER] від 09.11.2001 р. [PERSON] з 09.11.2001 р. по 23.04.2003 р. перебував на строковій військовій службу. В суді свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] бачила тільки на похованні батька. З часу розлучення батьків, він ніколи до батька не приходив. Після смерті батька позивач не підтримує взаємини з бабою та дядьком. Одного разу [PERSON] розповіла, що приходив [PERSON] і запросив її на своє весілля. Свідок [PERSON] суду показав, що проживав по сусідству з [PERSON] з 1997 р. по 2012 рр, знає родину добре. Після розлучення батьків [PERSON] проживав з матір`ю, а до батька інколи приходив в гості. Коли помер [PERSON] . [PERSON] був на похованні. Після цього [PERSON] не бачив, до родичів не приходив. Свідок [PERSON] суду показав, що є сусідом, знає [PERSON] з дитинства. Після розлучення батьків, [PERSON] з батьком не бачив, до будинку не приходив. Йому відомо, що [PERSON] будував будинок для обох синів, зробив окремі входи. В одній половині будинку проживав [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] в будинку не бачив. Свідок [PERSON] суду показала, що тривалий час товаришує з [PERSON] . Після розлучення батьків [PERSON] залишився з матір`ю і до батька не приходив. [PERSON] бачила на похованні батька. [PERSON] проживав в будинку батьків але на окремій половині. Зі слів [PERSON] відомо, що [PERSON] запросив бабу на весілля і вона віддала йому обручку батька, а [PERSON] віддав альбом з фото світлинами на згадку про батька. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] помер в 1989 р. Спадщину оформила [PERSON] . На час смерті [PERSON] з ним жили дружина, сини, мати. Коли помер [PERSON] був в армії, його відпустили на поховання. Підписала акт, тому що [PERSON] бачила на похованні, він був на кладовищі. [PERSON] після цього повернувся у військовій підрозділ. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою відповідачів по справі. Їй відомо, що [PERSON] будував будинок для обох синів. Після смерті [PERSON] спадщину оформила його дружина [PERSON] . [PERSON] був на похованні батька Після поховання взяв стару батькову куртку. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] після розлучення батьків до батька не приходив, на похованні батька не бачив. Свідок [PERSON] суду показала, що на час розлучення батьків [PERSON] було приблизно 5 років і після цього в батька його не бачила. Після смерті батька [PERSON] до баби не приходив. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає по сусідству з сім`єю [PERSON] . [PERSON] в будинку баби ніколи не бачила, на похованні [PERSON] позивача не бачила. Свідок [PERSON] суду показав, що будучи секретарем Слобідо-Кульчиєвецької сільської ради підписав довідку про те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер в 2002 році. Наведені в довідці обставини встановлені актом від 26.10.2018 р. зі слів односельчан, які підписали акт. Особисто він інформацію не перевіряв і не зобов`язаний це робити. Сусіди повідомили, що позивач не проживав з батьком, приходив до нього в гості, разом дивились телевізор. Цих сусідів покликав саме [PERSON] . Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у сукупності суд приходить до висновку про відмову [PERSON] в задоволенні позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, застосування строків позовної давності є безпідставним. Щодо зустрічного позову суд дійшов наступного висновку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); 2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) на підставі спільної заяви або в разі смерті одного з подружжя; 5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів);6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; 7) вживають заходів для встановлення опіки над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або особи, зниклої безвісти за особливих обставин; 8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; 9) накладають та знімають заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також у випадках, встановлених законодавством, - рухомого майна; 9-1) накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65 - 2 Закону України "Про акціонерні товариства", на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону;10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них;11) засвідчують справжність підпису на документах; 12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; 13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; 14) посвідчують факт, що фізична особа є живою; 15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; 16) посвідчують час пред`явлення документів; 17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам;18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери; 19) вчиняють виконавчі написи; 20) вчиняють протести векселів; 21) вчиняють морські протести. Відкриття спадкової справи не належить до нотаріальної дії, які вчиняють нотаріуси України. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі №438/610/14-ц зазначено, що закріплене у статті 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може привести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб. У порядку цивільного судочинства розглядаються вимоги про оскарження дій нотаріуса лише у разі відсутності спору про право між учасниками цивільних правовідносин. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Верховний Суд зазначає, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. У постанові Верховного Суду від 19.05.2020 року в справі № 175/1941/16-ц вказано, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. У постанові Верховного Суду від 19.01.2021 року по справі № 227/5540/18 зазначено, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних цій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. У постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі №754/16825/15-ц та в постанові Верховного Суду від 17.03.2021 року у справі №761/36415/18 зазначено, що тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції. Отже, у даній справі виник спір щодо права власності на спадкове майно, належними сторонами такого спору є спадкоємці. Оскаржувані [PERSON] дії нотаріуса щодо заведення спадкової справи №239/2020 були здійснені державним нотаріусом Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори за наслідками звернення до нотаріальної контори саме [PERSON] . З огляду на зазначені норми чинного законодавства, а також беручи до уваги висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в указаних постановах Верховного Суду, суд приходить до висновку про те, що Друга Кам`янець-Подільської державна нотаріальна контора є неналежним відповідачем у даних спірних правовідносинах. Позов до нотаріальної контори позивачем пред`явлено помилково. У свою чергу, пред`явлення позову до неналежного Відповідача, є самостійною підставою для відмови в його задоволенні. Крім того, суд зазначає, що обраний Позивачем спосіб захисту цивільного права має бути ефективним, тобто призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Суд вважає, що закріплене у статті 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб. Нотаріальна дія з заведення спадкової справи є одномоментною та не має самостійного значення, оскільки завершується виданням відповідного свідоцтва, або відмовою у його видачі. Тому оскарження нотаріальної дії з заведення спадкової справи не дозволить ефективно захистити та відновити права Позивача. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed