Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа УБ "Номінал". В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 22.12.2000 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №0709-Н, а саме квартири [ADDRESS] . Договір було зареєстровано Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 28.12.2000 року за №17422. Вказаний договір був виконаний сторонами належним чином. Покупцем вказаної квартири за вищевказаним договором був чоловік позивача, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16.08.1997 року, в якому вказано, що [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Позивач звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини, але їй було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був нотаріально оформлений. На підставі цього позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації та оголошенням на сайті суду. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації та оголошенням на сайті суду. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 22.12.2000\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №0709-Н, а саме квартири [ADDRESS] . Договір було зареєстровано Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 28.12.2000 року за №17422./а.с.8-10/. Відповідно до відповіді КП ММБТІ від 28.12.2023 року право власності на кв. [ADDRESS] ) зареєстровано за [PERSON] в цілому, згідно договору купівлі -продажу №0709-Н від 22.12.2000 року, складеного на УБ "Номінал", та зареєстрованого в КП ММБТІ 28.10.2000 року за № 17422./а.с.13/. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.08.1997 року [PERSON] та [PERSON] одружились 16.08.1997 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 1997 року серпня місяця 16 числа зроблено запис №692, після одруження прізвище чоловіка та дружини " [PERSON] " /а.с.7/. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2023 року. /а.с.14/. Згідно Витягу з реєстру територіальних громад [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 01.11.2016 року, довідка видана 29.03.2024 року. /а.с.15/. Відповіддю приватного нотаріуса Кіріченко І.Є. Одеського міського нотаріального округу, [PERSON] повідомлено про те, що договір купівлі -продажу №0709-Н\~від 22.12.2000\~року не був нотаріально оформлений, а тому видати свідоцтво про право на спадщину на підставі наданого правовстановлюючого документу на спадкове майно неможливо /а.с.17/. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.06.2024 року №384064821, 384064715 відомості щодо прав власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на квартиру [ADDRESS] відсутні /а.с.54,55/. Всі істотні умови договору купівлі продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну\~грошову суму, обумовлену сторонами договору, але нотаріально посвідчено не було. Отже, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку перешкоджає позивачу набути права на звернення до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті чоловіка. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Оскільки правовідносини виникли між сторонами в період дії Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, суд, враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вважає, що на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час укладення договору. Відповідно до вимог ст.227 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст.15 Закону України "Про товарні біржі" в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, та пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Відповідно до ст. 128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до т. 224 ЦК УРСР за договором купівлі продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до п. 9 Додатку №1 до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних чи фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, одним з правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, визначала Договори купівлі продажу, міни, зареєстровані біржею. Пунктом 49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом міністерства України від 18 червня 1994 року №18/5, прямо передбачалося, що право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, договором купівлі продажу, зареєстрованим на біржі. Отже, слід зазначити, що Держава України свого часу через відповідний орган, який відповідно до законодавства мав право реєструвати договори купівлі-продажу (КП «ММБТІ»), - визнала за [PERSON] право власності на придбану квартиру, а тому зі сплином часу, невизнання іншими органами, яким Держава надала право реєструвати право власності, договору купівлі-продажу - буде порушенням принципу правової визначеності. На думку суду спірну угоду слід вважати укладеною, тобто такою, щодо якої сторонами в потрібній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов, відбулося її повне виконання сторонами, іншого під час розгляду справи не встановлено, на час укладення угоди момент вчинення договору не пов`язувався з державною реєстрацією і право власності у набувача виникало з моменту укладення договору, у зв`язку з чим, суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин положення ч.2 ст.47 ЦК УРСР 1963 р., визнавши спірну угоду дійсною.

Outcome: approved