Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки загальною площею 1,8749га. На день смерті вона проживала та була зареєстрована з чоловіком. Нотаріусом виявлено неточності в особистих документах, а саме в свідоцтві про укладення шлюбу дата народження позивачки вказана « [INFO] », в паспорті громадянина України, дата її народження « [INFO] ». В свідоцтві про шлюб дата народження чоловіка зазначена « [INFO] », а в свідоцтві про смерть « [INFO] ». Окрім того, в неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкові земельні ділянки. Тому, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано звернутися з позовом до суду. Позивач в позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримав. Представник відповідача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечив. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки загальною площею 1,8749га, до складу яких входять земельна ділянка площею 1,0583га та земельна ділянка площею 0,8166га, розташовані на території Смиківської сільської ради (на даний час Сокальської міської ради Львівської області), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що встановлено з державного акта та витягів з Державного земельного кадастру. [PERSON] помер [INFO] та станом на день смерті з ним проживала його дружина позивачка [PERSON] , що встановлено з свідоцтва про смерть та довідки №112 від 28.09.2023р. Позивачка [PERSON] 27.04.1974р. зареєструвала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що встановлено з свідоцтва про укладення шлюбу. З наявних у справі та досліджених судом доказів встановлено, що в свідоцтві про укладення шлюбу дата народження позивачки вказана « [INFO] », в паспорті громадянина України\~ дата народження позивачки вказана « [INFO] ». Окрім того, в свідоцтві про шлюб дата народження [PERSON] зазначена « [INFO] », а в свідоцтві про його смерть « [INFO] ». Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення\~ родинних\~ відносин,\~ коли\~ цей факт\~ безпосередньо\~ породжує юридичні наслідки,\~ наприклад,\~ якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові\~ для\~ одержання\~ в органах,\~ що\~ вчиняють\~ нотаріальні\~ дії,\~ свідоцтва\~ про право на спадщину,\~ для оформлення права на пенсію\~ в\~ зв`язку\~ із\~ втратою годувальника. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Суд переконується в тому, що спадкодавець є чоловіком позивачки, про що вона надала відповідні докази. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 210/1609/15-ц (провадження № 61-40313св18) вказано, що "право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивачка дійсно є дружиною спадкодавця, проживала з останнім на день відкриття спадщини та є такою, що прийняла спадщину, однак позбавлена змоги здійснити своє право в позасудовому порядку. За таких підстав, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved