Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Єлісєєва Д.О., звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб між сторонами зареєстровано 21 серпня 2013 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом № 1043. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та довіри, наявність різних характерів. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин з відповідачем, оскільки спроби примирення жодних результатів не дали. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 22 лютого 2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено строки для подання відповідних заяв по суті. Судове засідання призначено на 27 березня 2024 року на 10-00 год. 29 лютого 2024 року (вхід. № 16778) від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про виклик та допит свідків. 29 лютого 2024 року (вхід. 16779) від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копії повного витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості». 29 лютого 2024 року (вхід. № 11730) від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому останній заперечує щодо задоволення позову та просить надати строк на примирення з позивачем - 3 місяці. На обґрунтування клопотання зазначає, що має намір налагодити сімейні відносини зі своєю дружиною та зберегти сім`ю, оскільки у них є спільна дитина. Також у відзиві [PERSON] заявляє клопотання про визнання явки позивача [PERSON] в судове засідання обов`язковою та клопотання про заслухання в судовому засіданні думки їх спільної з позивачем дитини - [PERSON] , [INFO] . 27 березня 2024 року позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. У позовній заяві та в окремо поданій заяві просили провести розгляд справи за їх відсутності. 27 березня 2024 року відповідач [PERSON] клопотання про надання строку на примирення підтримав, просив його задовольнити, надати 3 місяці на примирення з дружиною. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2024 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] про надання строку на примирення, надано сторонам строк на примирення терміном в три місяці - до 27 червня 2024 року, провадження у справі до закінчення вказаного строку зупинено. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 липня 2024 року провадження у даній справі поновлено, судове засідання призначено на 30 липня 2024 року. 30 липня 2024 року позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. У позовній заяві та в окремо поданій заяві просили провести розгляд справи за їх відсутності. 30 липня 2024 року відповідач [PERSON] в судовому засіданні подав клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із приїздом позивача [PERSON] до м. Києва, що буде сприяти вирішенню питання щодо розлучення. Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року задоволено клопотання [PERSON] про відкладення судового засідання, судове засідання відкладено на 17 вересня 2024 року. 17 вересня 2024 року позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. У позовній заяві та в окремо поданій заяві просили провести розгляд справи за їх відсутності. Після закінчення строку на примирення будь-яких заяв по суті справи позивач [PERSON] не подала. В судовому засіданні 17 вересня 2024 року протокольною ухвалою у задоволенні клопотань відповідача [PERSON] про виклик та допит свідків, про визнання явки позивача [PERSON] в судове засідання обов`язковою та про заслухання думки малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , відмовлено за необґрунтованістю. Крім того, відповідач [PERSON] щодо задоволення позову та розірвання шлюбу заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 21 серпня 2013 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом № 1043 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Як вбачається із свідоцтва про шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] не змінювала. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3624. Судом встановлено, що сторони шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу із відповідачем, оскільки примирення подружжя є неможливим, а подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Крім того, судом надавався строк на примирення сторін, проте позитивного результату він не дав, сторони не примирилися, докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Відповідно до статті 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини другої статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (стаття 55 Сімейного кодексу України). Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За правилом частини другої статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Згідно із статтями 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved