Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

12.02.2023 року позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтувала наступним. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] .. Смерть була зареєстрована Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 08 березня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 278. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження Позивачки серії [NUMBER] , видане Відділом запису актів громадського стану Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області, про що 29.09.1988р. було зроблено відповідний актовий запис № 926 (копія свідоцтва додається). Після смерті матері Позивачки - [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: - житлового будинку [ADDRESS] , яка залишилася їй після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.08.2010р., видане державним нотаріусом 2-ої первомайської державної нотаріальної контори, Грушанською І.В. , реєстровий № 1-1130. - земельної ділянки, розміром 0,0596 га, кадастровий номер 4810400000:03:057:0010, що розташована в [ADDRESS] , з цільовим призначенням будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.08.2010р., видане державним нотаріусом 2-ої первомайської державної нотаріальної контори, Грушанською І.В. , реєстровий № 1-1133. - земельної ділянки, розміром 0,0559 га, кадастровий номер 4810400000:03:057:0012, що розташована в [ADDRESS] , з цільовим призначенням будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 607746. Позивачка з самого народження проживала зі своєю матір`ю, та після смерті матері залишилася проживати за вищевказаною адресою. Право власності на житловий будинок та земельні ділянки на себе не реєструвала, оскільки вважала, що вони і так належать їй, оскільки інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Оскільки [PERSON] хворіла та потребувала постійного догляду, Позивачка, як рідна донька, останньої, постійно проживала з нею, здійснюючи догляд за своєю матір`ю. Дані обставини підтверджуються Актом про фактичне проживання в житловому будинку, що засвідчений підписами сусідів та головою квартального комітету. Саме Позивачка організовувала поховання та отримувала свідоцтво про смерть своєї матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». Подання заяви нотаріусу в даному випадку не вимагається. 24.02.2022р. розпочата військова агресія Російської Федерації проти України. Указом Президента України № 54/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Мати Позивачки померла [INFO] . Після того, як вона померла, Позивачка організувала її поховання, потім деякий час залишалася ще на території України. Згодом, у зв`язку з переживаннями за своє життя та життя своїх дітей Позивачка виїхала до Польщі, почала організовувати своє життя та життя дітей за кордоном. У лютому 2023 року Позивачка направила до приватного нотаріуса районного нотаріального округу Миколаївської області Цихоні В.А. заяву про прийняття спадщини. 15.03.2023р. листом № 261/02-14 приватним нотаріусом районного нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. було повідомлено позивачку про те, що вона пропустила шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Подання нотаріально посвідченої заяви нотаріусу в даному випадку не вимагається. Заявник являється спадкоємцем першої черги. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У зв`язку з вищезазначеним, виникла необхідність встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері, задля реалізації права щодо прийняття спадщини. У серпні 2023 року Позивачка звернулася до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з заявою про встановлення факту проживання Позивачки з матір`ю, однак, 06.11.2023р. ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області заяву було залишено без розгляду, через те, що має місце спір про право, оскільки представник заінтересованої особи Первомайської міської ради Миколаївської області заперечував проти задоволення заяви. В зв`язку з цим, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0596 га, кадастровий номер земельної ділянки 4810400000:03:057:0010 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за цією ж адресою в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла у с. Заліщики, Чортківського району Тернопільської області, а не у м. Первомайську Миколаївської області, а тому не можна стверджувати про те, що позивачка проживала разом із спадкодавцем на момент смерті. Акт про факт проживання в житловому будинку та довідку про фактичне місце проживання квартального комітету № 53 на переконання представника відповідача не є допустимими доказами у даній справі, так як видані не уповноваженими на це особами. Вважає, що позивач обрала неправильний спосіб захисту своїх прав, оскільки повинна була звертатися до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. [INFO] померла [PERSON] . З тексту позову та матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] з моменту народження, з 02.09.1988 року та до смерті [PERSON] проживала зі спадкодавцем разом за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство, доглядала її по день смерті та здійснила її поховання. Таке підтверджується Актом про факт проживання в житловому будинку та довідкою про фактичне місце проживання квартального комітету № 53 . Крім того наведені у позові обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . З пояснень представника позивача та свідків стає зрозумілим, що через повномасштабне вторгнення російських військ на територію України 24 лютого 2022 року, позивачка разом із матір`ю вирішила виїхати за кордон. На початку березня вони зібрали речі та поїхали автомобільним транспортом у бік західного кордону, але по дорозі, 05 березня 2022 року, коли вони перебували у Тернопільській області, мати померла. Позивачка повернула тіло матері до м. Первомайська та поховала її тут. Вимушена спільна поїздка позивачки з матір`ю до Тернопільської області, під час якої остання померла, не спростовує факт спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем до та на момент смерті спадкодавиці. Суд вважає, що з огляду на викладене, в силу ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, позивач відноситься до першої черги спадкування після смерті [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй за життя майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved