Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

У листопаді 2023 року ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») в особі представника Кожухівського Я.І. звернулося до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20504-04/2021, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки відповідно до п.7 кредитного договору. Відповідно до п.п.1.1 п.1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п.п. 1.6 п.1 кредитного договору невід`ємною його частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок та умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 18.01.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №18012022, за умовами якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі й до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 20504-04/2021 від 30.04.2021 року. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Тобто, відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №18012022 від 18.01.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20775 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 14 775,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. На підставі ст. 514 ЦК України позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 20504-04/2021 в сумі 20775 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. Також в позовній заяві міститься прохання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 21.11. 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 05.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі і її розгляд призначено по суті. Відповідачка до судового засідання не з`явилась повторно, причину неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження,відзив на позов не надала. На підставі\~наявних у\~справі доказів,\~суд ухвалює\~рішення про\~заочний розгляд\~справи,\~що відповідає\~положенням ст.280\~ЦПК України. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 30 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено\~ договір\~про надання\~фінансового кредиту\~ №\~20504-04/2021,\~який підписаний\~електронним підписом\~позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання останнім\~одноразового ідентифікатора,\~і був\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону відповідачки\~відповідно до\~п.7\~кредитного договору.\~Відповідно до\~п.п.1.1\~п.1\~кредитного договору\~товариство надає\~клієнту фінансовий\~кредит в\~розмірі 6000\~грн.\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а клієнт\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом в\~порядку та\~на умовах,\~визначених договором.\~Відповідно до\~п.1.2\~кредитного договору\~кредит надається\~строком на\~10\~днів,\~тобто до\~09.05.2021.\~ Строк\~дії договору\~починається з\~моменту його\~укладення відповідно\~до вимог\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію.\~Згідно з\~п.1.3\~ за\~користування кредитом\~клієнт сплачує\~ товариству 456,25 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,25 % на добу, тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.2.1 сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до додатку №1 до цього кредитного договору сторони узгодили графік розрахунків та орієнтовану сукупну вартість кредиту із зазначенням строку кредитування-10 днів; суми кредиту 6000 грн., фіксованої процентної ставки за день користування -1,25 %; суми нарахованих процентів за користування кредитом 750 грн., всього до оплати 6750 грн. Згідно пп.3.3.4. договору про надання фінансового кредиту № 20504-04/2021 клієнт має право відстрочити виконання зобов`язання на строк 7/14/30 днів, сплативши для цього проценти відповідно до наведеного нижче розрахунку: 7 днів -2,5% на добу від тіла кредиту; 14 днів -2,3 % на добу від тіла кредиту; 30 днів -2,0% на добу від тіла кредиту.(а.с.5-8) Відповідно до додаткової угоди №2 від 06.05.2021 до кредитного договору сторони погодили продовжити строк дії договору на 30 днів(включаючи 0 днів прострочення), тобто до 05.06.2021(п.1). Згідно п.2 додаткової угоди №2 у зв`язку з продовженням строку дії договору клієнт зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого графіка розрахунків: термін, на який надано кредит, кількість днів 30 днів; сума кредиту -6000 грн., фіксована процентна ставка за день користування -2,50 %; сума відсотків за користування кредитом 4500 грн., всього до оплати 05.06.2021 10500 грн. (а.с.12). Всі інші положення договору залишаються без змін. Відповідно до додаткової угоди №3 від 05.06.2021 до кредитного договору сторони погодили продовжити строк дії договору на 7 днів, тобто до 11.06.2021. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 10500 грн.(п.1). Згідно п.2 додаткової угоди №3 у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язань за договором, клієнт зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого графіка розрахунків: термін, на який надано кредит, кількість днів 7 днів; сума кредиту -6000 грн., фіксована процентна ставка за день користування 1,25%; сума відсотків за користування кредитом 4500 грн., всього до оплати 10500 грн. Всі інші положення договору залишаються без змін. (а.с.11). 18.01.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №18012022, за умовами якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі й до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 20504-04/2021 від 30.04.2021 року. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №18012022 від 18.01.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20775 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 14 775,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.14-17). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового\~кредитора переходять\~права первісного\~кредитора у\~зобов`язанні\~в обсязі\~і на\~умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року (справа № 2-3627/09, провадження № 61-16520сво18). На підтвердження суми заборгованості позивачем ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 20504-04/2021 від 30.04.2021 року за період з 18.01. 2022 по 30.09.2023 року, яка становить суму заборгованості за основною сумою боргу 6000 грн., сума заборгованості за відсотками - 14\~775 грн. а всього 20\~775 грн. Але в даному документі взагалі відсутній розрахунок відсотків, а зазначена лише одна й та ж сума заборгованості за відсотками за різні періоди -14\~775 грн. (а.с. 18). Відповідно до ч. 1ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 1ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Таким чином, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно дост. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю настання відповідних правових наслідків. За приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказані положення закону передбачають альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій особі цього договору. Оскільки договір про надання фінансового кредиту № 20504-04/2021 від 30.04.2021 підписаний [PERSON] шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримала у ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» кредит, розмір якого ( з урахуванням строку та розміру відсотків за його користування) визначили відповідно до додаткової угоди № 2 та додаткової угоди № 3 до договору про надання фінансового кредиту в сумі 10\~500 грн., суму якого вчасно не повернула, а тому з неї на користь правонаступника кредитора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належить стягнути заборгованість в розмірі 10 500 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 6000 грн. та суми заборгованості за відсотками, визначеними сторонами у додатковій угоді №3 від 05.06.2021 року в розмірі 4500 грн.(в межах строку дії договору)- а.с.11. Щодо стягнення заборгованості по сплаті відсотків, нарахованих понад строку кредитування після 05.06.2021, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України,позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першоюст. 1050 ЦК Українизастосуванню у таких правовідносинах підлягає положенняст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановленіст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексуне можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно дост. 625 ЦК Українияк грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором відсотки припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до додаткової угоди №3 від 05.06.2021 до кредитного договору сторони погодили продовжити строк дії договору на 7 днів, тобто до 11.06.2021. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 10500 грн.(п.1). Згідно п.2 додаткової угоди №3 у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язань за договором, клієнт зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого графіка розрахунків: термін, на який надано кредит, кількість днів 7 днів; сума кредиту -6000 грн., фіксована процентна ставка за день користування 1,25%; сума відсотків за користування кредитом 4500 грн., всього до оплати 10500 грн. Всі інші положення договору залишаються без змін (а.с.11). Таким чином, у кредитора є право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів після визначеного сторонами строку кредитування, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими, правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих після 11.06.2021року відсутні. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК ЄАПБ» підлягають частковому задоволенню в сумі 10 500 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн.(а.с. 34). У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1907,41 грн. (2684 х 10500 :14775 = 1907,41).

Outcome: partial