Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до російської федерації в особі посольства російської федерації в Україні про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що 17.02.2021 уклав контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України. 24.02.2022 під час проходження військової служби та внаслідок захоплення о. Зміїний потрапив у полон, про що було повідомлено його сестру. Під час перебування у полоні позивач був підданий постійним тортурам та знущанням, як фізичним так і моральним. Перебування в полоні завдало безперервного, невгамовного душевного болю та страждання, позивач пережив сильний емоційний стрес. Згідно довідки МСЕК серії ААА №059850 [PERSON] визначено ступінь втрати професійної працездатності 20% та встановлено, що травма пов`язана із захистом Батьківщини. У зв`язку із чим, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 47\~280,27 євро, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23.04.2024 еквівалентно 2\~000\~000 грн. Ухвалою від 22.05.2024 відкрито провадження по справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 13.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Окрім наведеного у позові також зазначив, що він родом із Запорізької області, у зв`язку зі збройною агресією та окупацією йому та сім`ї прийшлось залишити все, перевезти маму, розпочинати все з нуля. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судова влада України. Відзив не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. Встановлено, що 17.02.2021 [PERSON] було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Згідно Сповіщення №69 від 23.06.2022 сестру позивача [PERSON] повідомлено про те, що її брат [PERSON] був захоплений у полон. Згідно повідомлення Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» №7399-22 від 26.11.2023 в ході збройної агресії рф проти України [PERSON] перебував у полоні під владою держави-агресора та 24.11.2022 був звільнений, що також підтверджується довідкою №33/8-Н-294д від 23.02.2023. Як вбачається з виписок із медичної карти стаціонарного хворого №908 [PERSON] встановлено відповідні діагнози внаслідок перебування у полоні. Згідно довідки МСЕК серії ААА №059850 від 18.09.2023 [PERSON] визначено ступінь втрати професійної працездатності 20% та встановлено, що травма пов`язана із захистом Батьківщини та при проходженні військової служби. Зазначене також підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №182/597 від 22.01.2023, довідкою №2267 від 10.03.2023 за наслідками медичного обстеження та консультаціями отоларинголога. З 2014 року російська федерація здійснює збройну агресію проти України. З 24 лютого 2022 року триває ще одна фаза повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на суверенну територію України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим\~Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. 27 квітня 2022 року Парламентська Асамблея Ради Європи ухвалила резолюцію «Наслідки продовження агресії російської федерації проти України: роль і відповідь Ради Європи» № 2433. Визнала, що агресія рф проти України є безпрецедентним актом як сама по собі, так і за її далекосяжними наслідками, бо провокує найважчу гуманітарну кризу в Європі з найбільшою кількістю жертв, наймасштабнішим внутрішнім і зовнішнім переміщенням населення з часів Другої світової війни. Відповідно до ст.55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею\~16 ЦК України\~закріплено право\~кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 (справа № 1-10/2012) наголосив, що в Україні як демократичній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до ст.28 Загальної декларації прав людини кожному гарантується право на соціальний і міжнародний порядок, при якому права і свободи, викладені в цій Декларації, можуть бути повністю здійснені. Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно з ч.1 ст.23 ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода\~відшкодовується коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частина 1 ст.1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У постанові від 18.05.2022 року у справі № 760/17232/20-ц Верховний Суд дійшов висновку, що держава-окупант, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі - громадянину України. У постанові від 22.06.2022 у справі № 311/498/20 Верховний Суд також зазначив, що у разі застосування «деліктного винятку» будь-який спір, що виник на її території у громадянина України, навіть з іноземною країною, зокрема й рф, може бути розглянутий та вирішений судом України як належним та повноважним судом. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що у зв`язку з збройною агресією рф під час проходження військової служби потрапив у полон, був підданий постійним тортурам, знущанням, як фізичним так і моральним. Перебування в полоні завдало безперервного, невгамовного душевного болю та страждання, фізичного болю, позивач пережив сильний емоційний стрес. Також позивач був змушений змінити місце проживання, спосіб життя. Також як зазначалось вище позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності 20% та встановлено, що травма пов`язана із захистом Батьківщини. Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду, яку просить стягнути з відповідача в розмірі 2000000 грн., що на день подання позову становить 47280,27 євро. В даному випадку визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, тривалість моральних і фізичних страждань позивача, істотність вимушених змін у його житті, наслідки, що наступили та їх невідворотність. Як зазначено у постановах Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №214/7462/20 та ВП ВС від 15.12.2020 у справі №752/17832/14-ц, розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Враховуючи наведене, з урахуванням принципів розумності та справедливості, конкретних обставин справи, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер порушень конституційних прав позивача, тяжкість вимушених змін у його житті, час та зусилля, необхідні для можливості відновлення попереднього стану, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо компенсації моральних страждань в сумі 500 000 грн. Що стосується валюти стягнення моральної шкоди, то згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Положеннями ст. 524 ЦК України передбачено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Тлумачення ч.2\~ст.524 ЦК України\~свідчить, що учасники цивільного обороту можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті в договорі. Поряд з цим підстав для допустимості визначення розміру відшкодування моральної шкоди в іноземній валюті чинним ЦК України не передбачено. Подібне тлумачення відображено в постанові Верховного Суду від 20.06.2024 у справі № 216/5657/22. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Позивачем було заявлено позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, визначеної у грошовому еквіваленті. Враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 28.11.2018 у справі №761/11472/15-ц, така вимога відноситься до вимог майнового характеру, а отже судовий збір стягується як за вимогу майнового характеру в розмірі 1% від ціни позову, але не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи ціну позову, ставка судового збору в даній справі становить 15 140 грн. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а позов задоволено частково на 25,00 %, тому з відповідача в дохід держави Україна слід стягнути судовий збір в розмірі 3 785,00 грн. (15\~140 х 25,00 % : 100).

Outcome: partial