Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 22.08.2015 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1124. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя з [PERSON] не склалось, шлюб фактично припинив існування, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, інші вимоги щодо стягнення аліментів на дитину та поділу спільного майна подружжя наразі не заявляє. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 липня 2024 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 21.08.2024. В зв`язку із неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 19.09.2024. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовом подав письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи.. Відповідач в судові засідання, які були призначені на 21.08.2024, 19.09.2024 не з`явився, відзивів на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.08.2015 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1124. Сімейне життя позивача та відповідачки не склалось, сторони мають різні погляди на життя, припинили подружні відносини, на теперішній час спільне господарство не ведуть, кожен живе окремим життям. За змістом положень ч. 1ст. 24 СК України та ст. 51КонституціїУкраїни шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Правилами ч. 3, 4ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, позивач на розірванні шлюбу наполягає, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе. Позивачка просила суд покласти на неї судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Outcome: approved