Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернулось в суд із позовом, в якому зазначено, що 11.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики в електронному вигляді з використанням одноразового ідентифікатора. Згідно з договором відповідач, який виступив позичальником, отримав грошові кошти в сумі 7\~000,00 грн. на строк у 30 днів, з умовою сплати процентів за користування позикою в розмірі 1,99 % за кожен день такого використання. Позивач зауважує, що п.6.5 Правил надання грошових корштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у разі не повернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (її частину) товариство має право нарахувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів, нарахованих відсотків та інших платежів станом на 10.05.2024 року виникла заборгованість в сумі 23\~717,15 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000,00 грн., заборгованість за відсотками 16\~716,00 грн., заборгованість за нарахованими 3 % річних 1,15 грн. Позивач вказує, що 22.02.2022 року згідно умов договору факторингу, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал», останнє набуло право вимоги до відповідача. В подальшому, право вимоги до особи як боржника набуто позивачем - ТОВ «Коллект Центр», на підставі договору підступленя права вимоги від 10.01.2023 року, укладеного з ТОВ «Вердикт Капітал». Посилаючись на відповідні обставини позивач просить стягнути з відповідача вищенаведений розмір заборгованості, відшкодувати судові витрати з оплати судового збору 3028,00 грн., витрати на професійну правичу допомогу в сумі 9000,00 грн. Ухвалою суду від 17.06.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи містять договір позики від 11.09.2021 року з визначенням його сторін: ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник). За умовами договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як позикодавець надав, а [PERSON] позичальник, отримав грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. на строк 30 днів на умовах сплати відсотків за користування коштами на рівні 1,99 %. Пунктом 12 договору сторони обумовили, що договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням одноразового ідентифікатора. Пунктом 5.2 договору позичальник засвідчив, що до моменту підписання договору ознайомився з його змістом, а також з Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Згідно з п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі не повернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (її частину) товариство має право нарахувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове використання. За нормою статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до\~\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~\~статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У\~статті 3 Закон Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII \~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~статті 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1\~статті 3 Закону № 675-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом надано окрему, а також взаємну оцінку доказам - договору позики від 11.09.2021 року з даними про застосування підпису одноразовим ідентифікатором, повідомленню ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про переказ коштів в сумі 7000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , що на достатньому рівні підтверджують обставини вільного волевиявлення осіб, скерованого на започаткування правовідносин, заснованих на договорі позики, вчинення у зв`язку з такими намірами дій, необхідних для взаємного інформування про згоду, для повідомлення про умови договору, їх закріплення та погодження у визначений нормами чинного законодавства спосіб. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання з боку позичальника взятих на себе зобов`язань з повернення коштів виникла заборгованість на суми: за тілом кредиту 7000,00 грн., за відсотками, нарахованими відносно погодженого строкового використання коштів (30 днів) та відносно понадстрокового використання, яке, у свою чергу, не виходить за межі 90 днів, - 16 716,00 грн. Вказане підтверджено наданими стороною позивача відомостями про порядок розрахунку заборгованості, математична коректність якого сприймається судом як належна. В розрізі нарахування відсотків щодо погодженого періоду користувач коштами (30 днів) та відносно понадстрокового суд виходить з закріпленого ст. 6 ЦК України принципу свободи договору, який зводиться до того, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства ; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. З матеріал справи також слідує, що 22.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» як новим кредитором здійснено нарахування 3 % річних на суму заборгованості 7000,00 грн. за період 22.02.2022 року по 23.02.2022 року, що становить 1,15 грн. Суд погоджується з можливістю застосування новим кредитором подібних заходів як матеріальної відповідальності простроченого боржника, оскільки відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, оскільки за результатами розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини існування цивільних правовідносин, заснованих на договорі позики, дослідженими доказами доводиться існування заборгованості на суму 23\~717,15 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000,00 грн., заборгованість за відсотками 16\~716,00 грн., заборгованість за нарахованими 3 % річних 1,15 грн., право на стягнення якої набуто позивачем як новим кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги від 10.01.2023 року, укладеного з ТОВ «Вердикт Капітал», суд вважає необхідним задовольнити позов у відповідній частині, стягнути наведений розмір заборгованості на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору 3028,00 грн. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги від 02.01.2023 року з домовленістю про вартість 1 години адвоката за видами послуг, а також акт про надання юридичної допомоги з визначенням виду наданих послуг: надання усної консультації - 2 год. (3000 грн.), складення позовної заяви 2 год. (6000,00 грн.). Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу, що зазначена на виконання правничих послуг вартість робіт є завищеною з огляду на складність справи, виявляє непропорційність з врахуванням необхідного часу для захисту прав особи. З огляду на викладене, суд,

Outcome: partial