Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

07 травня 2024 року позивач [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову на період навчання. В обґрунтування позову позивач вказує, що її матір та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбу. На теперішній час шлюб між ними розірвано. 11.08.2023 позивач була прийнята на навчання згідно наказу №525-с в Криворізький державний педагогічний університет. Термін навчання за ступенем вищої освіти «бакалавр» триває по 30.06.20027. Як вказує позивач, на сьогодні, її матеріально повністю утримує мати, яка надає їй грошові кошти на інші її потреби та витрати. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для її навчання, незважаючи на те, що згідно з законодавством зобов`язаний це робити. Мати позивача не в змозі самостійно її утримувати, у зв`язку з чим позивач потребує матеріальної допомоги від свого батька. Оскільки відповідач відмовляється добровільно надавати їй матеріальну допомогу, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище, тому за захистом своїх майнових прав вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 09.05.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем реєстрації. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.02.2006 року (а.с.4). [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчання у Криворізькому Державному педагогічному університеті. Факультету мистецтв, художньо-графічного відділення денної форми навчання, термін навчання з 05.02.2024 по 30.06.2027, що підтверджується довідкою від 14.03.2024 №02/18-2-189 (а.с.3). Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом частин 1-3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Нормою ст. 198 СК України обов`язок утримання дитини покладено на обох батьків, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідач, батько дитини, суду не надав. Приписами ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти в частці від доходу відповідача, а також враховуючи те, що нормою СК України встановлено обов`язок утримувати повнолітню дитину за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу, та

Outcome: approved