Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

17.07.2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Вишгородського районного суду Київської області із спільною заявою в якій просили розірвати шлюб, який зареєстровано між ними 23.04.2024 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис за №447, свідоцтво серії [NUMBER] . В обґрунтування заяви посилалися на те, що 23.04.2024 року між ними укладено шлюб та за час спільного проживання у заявників народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявники вказують, що спочатку їх шлюбні відносини складались добре, проте протягом останнього часу вони разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично призупинились. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому його збереження буде суперечити інтересам заявників, оскільки між ними втрачено всі фізичні та духовні зв`язки. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дітей, участі у вихованні дітей та розміру аліментів. 28.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вечер С.М. посвідчено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та обов`язків, про визначення місця проживання дітей, умов участі батьків у їх вихованні та сплату аліментів. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.07.2024 року заяву залишено без руху та надано заявникам строк для усунення недоліків. 25.07.2024 року до суду від заявників надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26.07.2024 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд. Заявники у судове засідання не з`явились, при цьому надали до суду заяви в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності, заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, при цьому направив до суду заяву у якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника заінтересованої особи, щодо рішення у справі покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, доводи поданої заяви, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 3 СК України - сім`я є первинним та основним осередком суспільства, яка створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частина 1 ст. 21 СК України зазначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, передбачено ч. 1 ст. 24 СК України. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, що досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст. 105 СК України зазначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Так, ч 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частина 2 ст. 112 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. Зі змісту свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 23.04.2024 року між [PERSON] та [PERSON] . Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб, про що 23.04.2024 року складено відповідний актовий запис за №447 та Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23.04.2024 року видане відповідне свідоцтво. Від спільного проживання заявники мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно положень ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що заявники разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично призупинилось, шлюб носить формальний характер. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Як убачається з матеріалів справи, 28.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір між батьками, щодо здійснення ними батьківських прав та обов`язків, про визначення місця проживання дітей, умов участі батьків у їх вихованні та сплату аліментів, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вечер С.М. та зареєстровано в реєстрі за №50, за умовами якого сторонами було погоджено визначення місця проживання спільних дітей, питання участі батьків у їх вихованні та утриманні. У відповідності до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких заявники наполягають на розірванні шлюбу є обґрунтованими, а тому спільна заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved