Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Представник відповідача адвокат Лейб`юк Богдан Богданович звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, обґрунтовуючи вимоги заяви тим, що 26.06.2024 було винесено рішення по зазначеній справі, проте, вирішивши справу по суті позовних вимог, судом в рішенні не вирішено питання про судові витрати. Відповідач в свою чергу поніс витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн, про що під час розгляду справи було надано відповідні докази, та, оскільки, у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено, просить стягнути судові витрати з позивача на користь відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Позивач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього судових витрат за правову допомогу, розмір витрат не оспорює, проте, зазначає, що одразу всю суму сплатити не має можливості, не заперечує, щоб у нього відраховували із пенсії. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Пункт 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2024 відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником відповідача відповідні докази надані під час розгляду справи. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник відповідача надано:\~ договір № 12 та договір № 40 про надання правової допомоги від 20.11.2023, акт про надання послуг від 28.05.2023, квитанцію прибуткового касового ордеру № 3 на суму 15000 грн. За п.4 Договору за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар по домовленості. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Як вбачається з ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач не оспорював розмір витрат на правову допомогу, у зв`язку із чим їх слід стягнути з позивача на користь відповідача в повному обсязі в розмірі 15000 грн. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved