Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; ??заборонити наближатися до [PERSON] на відстань ближче 50 метрів; ??заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися; ??заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб. \~\~ \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи подану заяву, заявник зазначила, що з [PERSON] вона з 2003 по 2023 рік спільно проживала однією сім`єю не перебуваючи у шлюбі. За вказаний час у них народилися спільні, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] З 2020 року їх відносини почали поступово погіршуватися. [PERSON] почав зловживати алкогольними напоями на ґрунті чого вчиняв відносно [PERSON] в присутності їх дітей домашнє насильство, а саме словесні образи, погрози, висловлення словами нецензурної лайки, приниження та залякування, чим викликав у неї побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоди психічному здоров?ю, що виразилось у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення відносно заявниці домашнього насильства психологічного характеру відповідно до ст. 173-2 КУпАП та кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України за вчинення відносно заявниці систематичного психологічного насильства (домашнє насильство). Так, починаючи з 2020 року Брусилівським районним судом Житомирської області його було 16 разів притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 173-2 КУпАП та 2 рази до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України. Крім того, [PERSON] і після припинення стосунків продовжує переслідувати заявницю, при зустрічах, перебуваючи в алкогольному сп?янінні неодноразово погрожував, залякував, виражався нецензурними словами в адресу заявниці і це все відбувалося при їх неповнолітніх дітях, через що заявниця змушена була звертатися до органів поліції та останні неодноразово складали протоколи про адміністративні правопорушення за якими Брусилівським районним судом Житомирської області [PERSON] неодноразово був притягнутий до відповідальності. Крім того, [PERSON] вчиняє психологічне насильство над їх спільними неповнолітніми дітьми. Діти після таких випадків довго відходять, не можуть врівноважити свій психологічний стан, що негативно впливає на їх навчання та розвиток. На підставі чого, органом опіки та піклування [PERSON] були встановлені дні та години побачень зі своїми дітьми за їх згодою та на території проживання батька, однак цей графік побачень ним жодного разу виконаний не був, тобто останній не змінив своєї поведінки та продовжує вчиняти відносно неї психологічні насильницькі дії.\~Вважає, що\~\~відносно [PERSON] \~має бути виданий обмежувальний припис, на підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В судовому\~\~засіданні заявниця [PERSON] \~ вимоги заяви підтримала пояснила, що адміністративні міри [PERSON] не стримують, він дозволяє собі в різний час приходити до її житла та сваритись на її та дітей, хоча є висновок органу опіки та піклування, яким встановлено час спілкування батька з дітьми, а одна дитина ним і проживає. Вказала, що 16.09.2024 [PERSON] знову притягнуто до адмінвідповідальності. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вказав, що може дотримуватись обмежень, але через потребу в спілкуванні з дітьми ,які проживають з заявницею, та неналежний їх догляд вимушений ходити до житла заявниці. Вказав, що один син проживає з ним, його житло розташоване на відстані 50-70 метрів від заявниці, зобов`язався дотримуватись встановлених обмежень. Суд, заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши письмові докази та матеріали справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.10, 11, 12). \~ Рішенням виконкому Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 06.03.2023 № 2124 затверджено висновок органу опіки та піклування про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-14, 15-17). Згідно вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.10.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 126-1 КК України. (а.с. 29-33) Згідно вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.10.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 126-1 КК України. (а.с. 34-37). Постановами Брусилівського районного суду Житомирської області від 17.01.2024 та 25.03.2024 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу (а.с. 38-40,41-42).\~\~\~\~ Крім того, 09.09.2024 близько 19 год. 30 хв. [PERSON] , перебуваючи в п`яному вигляді, в [ADDRESS] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої співмешканки [PERSON] , а саме: ображав різними нецензурними словами, за що постановою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.09.2024 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Пунктом 3 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» (далі - Закон) під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Ст. 21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26\~Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.\~26\~Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству. Отже з огляду на встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] \~вчиняє домашнє насильство щодо своєї колишньої співмешканки [PERSON] ,\~\~тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Статтею 350-6\~ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України\~"Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству" на строк від одного до шести місяців. Враховуючи надані [PERSON] докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що вона, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви по\~\~суті та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] . Водночас, суд вважає необгрунтованим можливість застосування таких обмежень, як заборона наближатися на відстань ближче 100 м до місця проживання (перебування) [PERSON] чи до неї на відстань ближче 50 м, оскільки, як вказали учасники в засіданні, їх будинки знаходяться поруч, біля житла заявниці наявні магазини, тому така заборона обмежить [PERSON] в інших правах, не пов`язаних з метою застосування обмежувального припису. Також суд вважає неможливим застосування заборони контактувати з [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, оскільки сторони мають чотирьох дітей, [PERSON] має право на спілкування з ними, одна дитина проживає з ним, тому вказані обставини презюмують потребу в спілкуванні в інтересах дітей. Також заявником не надано доказів вчинення насильства щодо неї саме через засоби зв`язку. Також суд вважає за безпідставним встановлення заборон на максимальний строк, оскільки в судовому засіданні [PERSON] зобов`язався дотримуватись встановлених обмежень, а встановлений строк може бути продовжений за наявності підстав. Тому обмежувальний припис підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 6 ст.\~26\~Закону №2229-VIII про видачу обмежувального припису кривднику, суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. В силу ч. 3 ст.\~350-5\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести на рахунок держави. Згідно ч. 4 ст.\~350-6\~ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial