Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

ТОВ «Експлуатаційна компанія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS] та споживачем послуг, що надавались за період з 08.07.2009 року по липень 2018 року. Оскільки [PERSON] не здійснювала оплату за надані житлово-комунальні послуги, ТОВ «Експлуатаційна компанія» просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 39 517 грн. 51 коп. заборгованості. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання відзиву на позов. У відзиві на позовну заяву [PERSON] просить відмовити у задоволені позову посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, зокрема зазначає про наявність рішення суду про відмову позивачу у стягненні з неї заборгованості за період з січня 2013 року по липень 2017 року. Ухвалою суду від 09.09.2024 року провадження у справі в частині стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Експлуатаційна компанія» заборгованості за період з 01.01.2013 року по 31.07.2017 року закрито. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до змісту ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом установлено, що Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 13.10.2008 року видано [PERSON] ордер № 03428 серії Б на жиле приміщення за адресою [ADDRESS] (а.с. 10). 08.07.2009 року між ТОВ «Експлуатаційна компанія» та [PERSON] укладено комплексний договір №00000294 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових витрат (а.с. 9). Згідно п. 1.1. договору його предметом є забезпечення підприємством обслуговування та поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] в якому знаходиться квартира [ADDRESS] , загальною площею 103,9 кв.м. Згідно наданого позивачем розрахунку борг [PERSON] за період з лютого 2011 року по липень 2018 року становить 39 517 грн. 51 коп. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22.05.2020 року у справі № 756/10024/17 за позовом ТОВ «Експлуатаційна компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.11.2020 року відмовлено ТОВ "Експлуатаційна компанія" в позові до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з підстав недоведеності існування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Також, зазначеними судовими рішеннями встановлено, що позивачем не доведено належного обслуговування будинку та відповідно правомірність стягнення з відповідачки коштів за утримання будинку та прибудинкової території в період коли відповідачка була власником квартири. Крім того, вказаними рішенням встановлено, що власниками квартир по [ADDRESS] , 2 створені ОСББ і заключено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ТОВ «УК «Затишна оселя» з 15.06.2018 року. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений перелік житлово-комунальних послуг, згідно з яким до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Суд, надаючи оцінку розрахунку боргу в сукупності з наявними в матеріалах справи доказах, приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок боргу не є належним доказом існування заборгованості за надані послуги в розумінні положень ст. 77 ЦПК України, оскільки такий ніким із повноважних посадових осіб Товариства не підписаний і не завірений. Крім цього, розрахунок боргу не містить розгорнутої розшифровки помісячно, за які саме житлово-комунальні послуги виник борг, що підлягає стягненню з відповідачки, до розрахунку включений борг за період з 01.01.2013 р. по 31.07.2017 р, який вже був предметом розгляду у справі № 756/10024/17, рішення по якій набрало законної сили. А також до розрахунку боргу включений період червень - липень 2018 року, тобто період з якого позивач вже не був виконавцем послуг з утримання будинку, так як Договір на утримання будинку з 15.06.2018 року був укладений з ТОВ «Управляюча компанія «Затишна оселя». Враховуючи, що всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні стосовно вищевказаної суми заборгованості, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Разом з тим, Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Проте, оскільки суд прийшов до висновку про відмову в позові з підстав недоведеності заявлених позивачем вимог, а тому відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Outcome: dismissed