Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

01.04.2024 [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] ,\~ яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ,\~ [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ,\~ [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ,\~ [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ,\~ [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ,\~ в якому просить виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй 7/20 частки домоволодіння в [ADDRESS] , наступні приміщення: - коридор пл.6,7 кв.м, кухню пл.9,8 кв.м, кімнату пл.11,9 кв.м, кімнату пл. 15,4 кв.м, кімнату пл. 10,8 кв.м, припинити її право на спільну часткову власність та визнати право власності в цілому як на об`єкт нерухомого майна (1/1). Мотивуючи тим, що вона - позивач є власником 7/20\~ частин житлового будинку [ADDRESS] . Іншими власниками житлового будинку є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що складає 1/5 частини; [PERSON] \~ 15/100 частин; [PERSON] та [PERSON] - 3/10 частин. Вона не може зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі речових прав, через те, що необхідно виготовити новий технічний паспорт на всі приміщення в будинку, отримати ідентифікатор при виготовленні нового технічного паспорта, а для цього необхідно спільне звернення всіх власників, вони цього робити не бажають, а тому позивач позбавлена права\~ розпорядитися належною їй частиною будинку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. \~\~\~ Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк не надали, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримали 09.07.2024, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які містяться в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору дарування частини жилого будинку та земельної ділянки від 30.08.2002 [PERSON] подарував [PERSON] 7/20 частин жилого будинку з відповідними до них господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0320 га, на якій розташовані згадані об`єкти нерухомості, передану для обслуговування 7/20 частин жилого будинку та господарських будівель і споруд (а.с.5). З копій витягів\~ з Державного реєстру речових прав від 14.07.2023 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0095га кадастровий номер 1824210100:01:013:0470 та земельної ділянки площею 0,0225га кадастровий номер 1824210100:01:013:0471 (а.с.10,11). Згідно інформаційної довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради» від 23.06.2023 № 422\~ житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартира [ADDRESS] , що складає 1/5 частини житлового будинку в рівних частках; [PERSON] квартира [ADDRESS] , що складає 15/100 частин житлового будинку;\~\~ [PERSON] квартира [ADDRESS] , що складає 7/20 частини житлового будинку; [PERSON] та [PERSON] квартира [ADDRESS] , що складає 3/10 частин житлового будинку в рівних частках (а.с.12). Згідно інформаційної довідки №371938847 від 28.03.2024\~ з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості про об`єкт нерухомого майна - житлового будинку по [ADDRESS] , відсутні (а.с.13). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 28.03.2024 оціночна вартість житлового будинку складає 322318,06грн., земельної ділянки 566485,11грн. (а.с.14-15). Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення. Таким чином, з аналізу змісту ст.ст. 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України слідує, що виділ (поділ) часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20). Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 2-413/11 (провадження № 1-17672св18). У постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 127/28684/18 провадження № 61-17068св19) зазначено, що за відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом та після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється; при виділі частки із спільного рухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо). Схожий за змістом висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 344/8200/14-ц (провадження № 14-302цс19). Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про поділ спільного майна або виділ з нього частки. З висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 10.09.2024 № 107 вбачається,\~ що за технічними показниками об`єкт є відокремленим, має окремий вхід, комунікації та може бути виділений в натурі в окремий житловий будинок. \~ Виходячи з вищенаведеного, оскільки частку у житловому будинку, яку бажає виділити позивач,\~ можна виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна, без порушення цільового призначення, не порушуючи при цьому прав і законних інтересів інших співвласників, тому суд приходить до висновку про\~ задоволення позову. Позивач сплатила судовий збір в дохід держави у розмірі 7657,60грн..

Outcome: approved