Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити йому додатковий термін строком в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, 28 грудня 1989 року секретарем виконавчого комітету Березинської селищної ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №64 Договір купівлі-продажу житлового будинку, згідно якого [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] . 22 лютого 1994 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Березинської селищної ради народних депутатів\~ Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №81, яким заповідав все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому належатиме на день його смерті і на що він за законом матиме право [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , його власником є [PERSON] . При зверненні до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , позивач отримав роз`яснення, що у зв`язку з пропуском мною строку для прийняття спадщини мені необхідно звернутись до суду для встановлення додаткового строку, що підтверджується листом №390/01.16 від 21 серпня 2024 року. Строк для прийняття спадщини був пропущений через необізнаність про наявність зазначених строків.\~ Враховуючи вище викладене, позивач просить в судовому порядку поновити пропущений ним строк, встановивши йому додатковий строк терміном в два місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове\~ засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, на вимогах наполягає. Представник відповідача Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла\~ заява про згоду з позовними вимогами позивача\~ та з проханням розглянути справу без його участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті\~ ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою\~ про\~ визначення додаткового\~ строку\~ для\~ прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~ статті\~ 1272\~ ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців\~ за\~ заповітом\~ і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також\~ відмови\~ від\~ її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів\~ місцевого\~ самоврядування\~ за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). З матеріалів справи встановлено, що 28 грудня 1989 року секретарем виконавчого комітету Березинської селищної ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №64 Договір купівлі-продажу житлового будинку, згідно якого [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] . 22 лютого 1994 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Березинської селищної ради народних депутатів\~ Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №81, яким заповідав все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому належатиме на день його смерті і на що він за законом матиме право [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом\~ про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 січня 1997 року Березинською селищною радою Тарутинського району Одеської області. Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , його власником є [PERSON] . Згідно довідки КП «Тарутинське БТІ» №202/01-04 від 02 липня 2024 року, до введення в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 04 квітня 1990 року в реєстровій книзі №2 за реєстровим номером 169 зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 28 грудня 1989 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Березинської селищної ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області, реєстр №64. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Березинського старостинського округу Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області №1711/844-22 від 19 липня 2024 року. Згідно довідки Березинського старостинського округу Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області №1711/845-22 від 19 липня 2024 року, [PERSON] \~ на день смерті ( [INFO] ) мешкав в\~ житловому будинку [ADDRESS] один. Тож, після смерті [PERSON] залишилось належне йому спадкове майно у вигляді вказаного вище житлового будинку.\~ Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , позивач отримав роз`яснення, що у зв`язку з пропуском ним строку для прийняття спадщини йому необхідно звернутись до суду для встановлення додаткового строку, що підтверджується листом №390/01.16 від 21 серпня 2024 року. Строк для прийняття спадщини був пропущений, у зв`язку з тим, що він не знав\~ про існування зазначених строків. Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За приписами ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 судам роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина після смерті [PERSON] , померлого\~ [INFO] , відкрилась у період чинності ЦК УРСР і строк прийняття спадщини закінчився у період дії вказаного кодексу, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР. За змістом ст. ст. 524, 525 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Аналогічні положення містять ст. ст. 1217, 1223, 1258, 1266, 1276 ЦК України. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тож, суд визнає, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved