Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі свого представника адвоката Мазурик З.Я. звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача безпідставно стягнуті кошти у розмірі 7172,40 грн., а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відносно, [PERSON] , було відкрито виконавче провадження № 67067161 від 07.10.2021 року, на підставі виконавчого напису № 27834, виданого приватним нотаріусом КМНО Бригіда В.О. за яким стягувати з [PERSON] , на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 474 грн 00 коп. В рамках виконавчого провадження № 61067161, було винесено постанову про накладення арешту, та списано з банківської картки позивача грошові кошти в сумі 7172,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією. ПВВО Харківської обл., [PERSON] , його діяльність зупинена та заміщує його приватний виконавець Харківської області Пашков Ю.Д. Не погоджуючись із виконавчим написом № 27834, [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з позовною заявою про визнання виконавчого напису № 27834 таким, що не підлягає виконанню. 26.10.2023 року рішенням Ленінського районного суду м. Полтави, по справі № 553/6180/22 визнано виконавчий напис № 27834 від 15.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» таким, що не підлягає виконанню, рішення набрало законної сили. 24.012024 року, [PERSON] направив заяву до ТОВ «ЮК Дія актив», з метою повернення коштів, які були безпідставно списані, однак станом на сьогоднішні відповідь не надійшла. Таким чином, вважає, що ТОВ « Юридична компанія «Дія актив» безпідставно набуло стягнуті з [PERSON] кошти у межах виконавчого провадження № 67067161 у розмірі 7172 грн. 40 коп. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Мазурик З.Я., подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або відзиву на позов, не надавав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, будь яких заяв чи клопотань, а також заперечень щодо позову, не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу\~Бригідою В.О.\~вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 27834, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Юридична Компанія "Дія-Актив" заборгованості в розмірі 14474 грн. 00 коп. Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 07.10.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 67067161 з примусового виконання виконавчого напису № 27834, виданого 15.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу\~Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ "ДІЯ-АКТИВ" заборгованості у загальному розмірі 14474 грн. 00 коп. В рамках виконавчого провадження № 61067161, було винесено постанову про накладення арешту, та списано з банківської картки позивача грошові кошти в сумі 7172,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2023 року визнано виконавчий напис від 15.09.2021 року, вчинений приватним нотаріусом\~Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 27834, про стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ "ДІЯ-АКТИВ" заборгованості в розмірі 14474 грн. 00 коп., - таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Отже, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі, що стягнені з позивачки на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, отримані відповідачем кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18, від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18. Факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивачки) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду. Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21). Відтак, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 7172,40 грн., що стягнуті з позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а тому, отримані відповідачем кошти, підлягають поверненню позивачу, відповідно до статті 1212 ЦК України. При цьому, суд звертає увагу, що обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин. Разом з тим, для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212 - 1214 ЦК України). За вказаних обставин, оскільки виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, і відпадала правова підстава для отримання відповідачем вказаних грошових коштів, суд дійшов до переконання, що грошові кошти у розмірі 7172, 40 грн., які були стягнуті на користь відповідача при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, підлягають поверненню позивачці. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею за подання заяви про забезпечення позову до суду судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved