Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

ПАТ «КБ«АКОРДБАНК» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № СІК-251121/017-00 від 25.11.2021 у сумі 95321 грн. 34 коп. та судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 25.11.2021 [PERSON] отримав пропозицію та приєднався до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «КБ «АКОРДБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву-пропозицію № СІК-251121/017-00. Відповідачу надано кредит у розмірі 84000,00 грн. на споживчі цілі, строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за процентною ставкою 16,99 % річних, розмір щомісячної комісії 0,99 %, розмір одноразової комісії - 5,00 %, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на платіжну картку клієнта. У Додатку № 1 до заяви-пропозиції № СІК-251121/017-00 від 25.11.2021, графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, зазначено детальні умови кредиту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява-пропозиція підтверджує його ознайомлення та погодження з «Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «КБ «АКОРДБАНК», які оприлюднені на офіційному банківському сайті www.accordbank.com.ua. ПАТ «КБ «АКОРДБАНК» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачеві кредит у розмірі, відповідно до умов договору. [PERSON] зобов`язання по кредитному договору не виконав, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом і тому, станом на 23.01.2024, має заборгованість у розмірі 95321 грн. 34 коп., яка складається із простроченої суми заборгованості по кредиту в розмірі 74157 грн. 31 коп., простроченої суми заборгованості по відсоткам у розмірі 7858 грн. 42 коп., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 13305 грн. 60 коп., строкової суми заборгованості по кредиту в сумі 0 грн. 0 коп. На даний час [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, а тому банк вимушений звернутися до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до реєстру відправки поштової кореспонденції, відповідач [PERSON] особисто отримав поштове відправлення. Представник відповідача подав на адресу суду письмове пояснення, в якому просив відмовити в частині стягнення на користь банку заборгованості по комісії, оскільки згідно практики Верховного Суду продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори зі споживачем умови, які є несправедливими, зокрема які містять істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду споживача. Тому в частині стягнення простроченої суми заборгованості по комісії у розмірі 13305 грн. 50 коп. просив відмовити. Крім того, оскільки відповідачем були сплачені 4000 грн. 00 коп. у якості одноразової комісії та 2494 грн. 80 коп. у якості щомісячної комісії, тому просив зменшити суму тіла кредиту на розмір уже сплачених комісій. Тому не заперечував щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 75520 грн. 93 коп., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 67662 грн. 51 коп. (за мінусом уже сплачених комісій) та простроченої суми заборгованості по відсоткам у сумі 7858 грн. Також просив стягнути судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог. Ознайомившись із матеріалами справи суд приходить до наступного. 25.11.2021 [PERSON] склав заяву-пропозицію № СІК-251121/017-00 і приєднався до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «КБ «АКОРДБАНК», з метою укладання кредитного договору. На підставі указаної заяви-пропозиції, Додатка № 1 до заяви-пропозиції, заяви-анкети на отримання споживчого кредиту № 1-4-80371 від 23.11.2021 та відповідно до паспорту споживчого кредиту, [PERSON] надано споживчий кредит на загальні споживчі цілі у сумі 84000 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою процентної ставки у розмірі 16.99 % річних, щомісячної комісії у розмірі 0.99 % та одноразової комісії у розмірі 5.00%. [PERSON] погодився із запропонованим графіком платежів за користування кредитними коштами, викладеним у Додатку № 1 до заяви-пропозиції № СІК-251121/017-00 від 25.11.2021, про що свідчить проставлений ним особисто підпис. Крім того, [PERSON] ознайомився із загальною вартість кредиту для споживача на весь строк користування кредитними коштами, у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі, що складає 118723 грн. 44 коп., про що свідчить проставленим ним підпис у паспорті споживчого кредиту. Факт отримання [PERSON] грошових коштів у загальній сумі 84000 грн. відповідно до умов кредитного договору, підтверджується меморіальними ордерами № 4485853, № 66275805 та № 66275804 від 25.11.2021. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно постанови Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Отже, за висновками Верховного Суду несправедливими є положення договору про споживчий кредит, який містить умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Крім того, у п. 25 постанови Верховного Суду у справі № 363/1834/17 зауважено, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 1 червня 2021 року у справі № 910/12876/19 (пункти 7.6-7.10)). Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-Ш), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 постанови у справі № 363/1834/17). Згідно наданих банком розрахунку суми загальної заборгованості за кредитним договором та виписки по особовому рахунку за період з 25.11.2021 до 22.01.2024, [PERSON] активно користувався кредитними коштами, періодично здійснював погашення заборгованості за кредитним договором та, як зазначає позивач, має заборгованість у розмірі 95321 грн. 34 коп., яка складається із простроченої суми заборгованості по кредиту в сумі 74157 грн. 31 коп., простроченої суми заборгованості по відсоткам у сумі 7858 грн. 42 коп., простроченої заборгованості за комісією в сумі 13305 грн. 60 коп., строкової суми заборгованості по відсотках у сумі 0 грн. 01 коп. Відповідно до розділу 1 Правил обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Акордбанк», щомісячна комісія - це комісійна винагорода банку, що сплачується клієнтом за послуги банку, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням споживчого кредиту, наданого банком клієнту. Щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування карткового рахунку - це комісійна винагорода банку, що сплачується клієнтом за користування кредитним лімітом у розрахунковому періоді. Із викладеного вбачається, що банк включив до заборгованості клієнта платежі (комісію), які банк вчинив на власну користь та такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позивальник, оскільки відповідають економічним потребам лише самого банку. При цьому, відповідно до висновків Верховного Суду, банк не уповноважений стягувати з позичальника таку плату. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією в сумі 13305 грн. 60 коп. слід відмовити. Крім того, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, [PERSON] сплатив банку 4000 грн. 00 коп. одноразової комісії та 2494 грн. 80 коп. щомісячної комісії, а тому ці кошти слід відняти від простроченої заборгованості по кредиту (74157,31-6494,80=67662,51). Таким чином заборгованість [PERSON] перед банком становить: 67662 грн. 51 коп. - заборгованість за кредитом, 7858 грн. 42 коп. - заборгованість по відсоткам, 0 грн. 01 коп. - строкова заборгованість по відсотках, а всього 75520 грн. 94 коп. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (3028*75520,94/95321,34=2399,01).

Outcome: partial