Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з вказаною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 15 лютого 2005 року у Київському відділі державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №195. Позов обґрунтовано тим, що від вказаного шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося , шлюбні відносини припинилися 16.02.2024 через те, що позивачка зрозуміла, що відповідач її не любить. Сторони між собою не спілкуються. Відповідач не проявляє будь-яких почуттів та уваги. Фактично шлюб носить формальний характер. Сторони проживають окремо., спільного господарства не ведеться. Ухвалою суду від 21.03.2024 матеріали позову з додатками направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2024 вказана справа надійшла в провадження судді Звєздової Н.С. Ухвалою суду від 16.04.2024 позов залишено без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків, які позивачкою усунуті вчасно та в повному обсязі. Ухвалою суду від 01.05.2024 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем відзив на позов не подано. Позивачка в судове засідання не з`явилась. 20.05.2024 через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» до суду надійшла заява [PERSON] (яка зазначила себе як представник позивачки) про розгляд справи без її участі та про задоволення позовної заяви, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] долучила до заяви сканкопію клопотання [PERSON] від 09.05.2024 про розгляд справи без участі останньої та про те, що позивачка просить задовольнити позов і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Як доказ наявності повноважень представляти інтереси позивачки, [PERSON] до заяви долучено сканкопію Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1178051. Проте, вказаний документ не відповідає вимогам Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, оскільки у ньому лише зазначено ПІБ адвоката та адресу, за якою вона здійснює свою діяльність. Будь-яких інших реквізитів (як то: дата його видачі, підпис адвоката, назва установи, в якій надаються послуги, ПІБ особи, інтереси якої представляє адвокат, тощо) в Ордері не зазначено. З огляду\~на вказане,\~суд не\~приймає як\~належний доказ,\~подану [PERSON] через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» заяву, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст.74-82 ЦПК України. Відповідач, згідно ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі та заперечення не надав. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до та частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 лютого 2024 року, який було зареєстровано у Київському відділі державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №195. З пояснень позивачки, не спростованих відповідачем, від подружнього життя у сторін дітей немає. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка не бажає збереження шлюбу, на розірванні якого наполягає. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалась даним правом та звернувся до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень на позов не надав, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд дійшов висновку про необхідність залишення позивачці шлюбного прізвища « [PERSON] », оскільки нею при укладенні шлюбу прізвище не змінювалося. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивачки по сплаті судового збору в сумі 1\~211,20 гривень повинні бути стягнуті з відповідача на її користь, проте, оскільки позивачкою не заявлена відповідна вимога, судовий збір розподілу не підлягає.

Outcome: approved