Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що під час шлюбу у них народились діти донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17.05.2021 року шлюб між ними розірвано. Позивач вказує, що після розлучення діти проживають разом із ним та перебувають на його самостійному вихованні та утриманні. Просить суд, визначити місце проживання малолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] разом з їх батьком [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] та встановити факт, що батько [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] , самостійно виховує та утримує малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій просив суд справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає. В судове засідання представник Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Чернівецької міської ради не з`явилася, від неї до суду надійшла заява в якій просила суд справу розглядати за її відсутності. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народились діти донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Батьками дітей зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с. 7/. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17.05.2021 року шлюб між сторонами розірвано. /а.с. 8/. У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання та умов утримання їх спільних дітей, що підтверджується договором між батьками щодо визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні. /а.с. 9/. Матеріалами справи підтверджено, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . /а.с. 14-16/. Мати дітей [PERSON] проживає окремо від дітей за адресою: [ADDRESS] . /а.с. 17-18/. За таких обставин, судом встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком [PERSON] . Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітніх дітей необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності позивача та його дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та виховання їх спільної дитини. Згідно інформації про доходи від підприємницької діяльності, позивач [PERSON] має стабільний фінансовий дохід. /а.с. 10/. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] , [INFO] станом на 11.07.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. /а.с. 11/. Згідно довідок КНП «Міська поліклініка №1» ЧМР, діти, в присутності батька відвідували психо-розвиваючі заняття. Приводив, забирав та проявляв інтерес до результатів занять батько [PERSON] /а.с. 12/. Згідно довідок «YAK language school», приводить, забирає та виявляє інтерес до навчального процесу дітей, батько [PERSON] /а.с. 13/. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] не заперечує щодо визначення місця проживання їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] із батьком [PERSON] /а.с. 36/. Крім того, своєю письмовою заявою дитина [PERSON] , засвідчила, що її тато [PERSON] дійсно утримує, виховує, допомагає та підтримує дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Разом відпочивають. Тато приводить і забирає з гуртків, приймає активну участь у шкільному вихованні. Разом проводять дозвілля та турбується про них (дітей) під час хвороби. /а.с. 40/. У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що позивачем доведений факт, що [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] , самостійно виховує та утримує малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, зважаючи на наявність договору щодо узгодженого сторонами місця проживання та порядку утримання їх спільних дітей, згоди самої матері дітей (а.с. 36), суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved