Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

17 липня 2024 року, через систему «Електронний суд», позивач [PERSON] (далі- Позивач, [PERSON] ), в інтересах якого діє представник - адвокат Мотуз О.В., звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі Відповідач, ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я в сумі 400 000 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що [PERSON] з 31.01.1994 по 14.04.2020 перебував у трудових відносинах з відповідачем, і працював у шкідливих умовах на різних посадах та у різних структурних підрозділах. Вказав, що рішенням МСЕК від 11.07.2024 позивачу при первинному огляді було встановлено 65% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням хронічне обструктивне захворювання легень, радикулопатія попереково-крижова, а також встановлено третю групу інвалідності, безстроково. Зазначає, що внаслідок отриманого професійного захворювання позивач не має змоги вести звичайний спосіб життя, змушений постійно проходити лікування. Вказав, що внаслідок професійного захворювання позивач має скарги на задишку при незначному фізичному навантаженні, сильний кашель з виділенням невеликої кількості слизового, в`язкого харкотиння, рідше сухий приступоподібний кашель, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальну слабкість, підвищену втому, запаморочення, головний біль, постійні стійкі болі та обмеження рухів в попереково- крижовому та шийному відділах хребта з іррадіацією в ліву ногу, біль та обмеження рухів в плечових, ліктьових та колінних суглобах. Настання негативних змін у житті позивача у досить молодому віці, окрім неможливості відновлення його стану здоров`я, який він мав до виникнення професійного захворювання, обумовлене істотним погіршенням психологічного аспекту життя позивача, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Зазначив, що життя позивача, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням змінилося назавжди, і перспектива в майбутньому переносити ще сильніший біль, постійно лікуватися спричиняє йому моральні страждання. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 31 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що при укладенні з відповідачем трудового договору позивача було ознайомлено з умовами праці, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, права та пільги позивача, і компенсації за роботу в таких умовах. При цьому позивач свідомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Також зазначив, що відповідач надавав позивачу встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Вказав, що відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Крім того зазначив, що ймовірною причиною професійного захворювання [PERSON] є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту. Також вказав, що позивачем не доведений факт спричинення йому моральної шкоди, а надані докази свідчать лише про наявність у нього професійного захворювання. Вказав, що загальний стаж роботи позивача на підприємстві відповідача становить 26 років 03 місяці. Також вказав, що позивач частково втратив працездатність, а тому має здібність до самообслуговування, та не потребує стороннього догляду чи допомоги. Зазначив, що заявлена позивачем сума моральної шкоди не є аргументованою, є необґрунтованою та завищеною, не відповідає принципам розумності та справедливості. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 31.01.1994 по 14.04.2020 перебував у трудових відносинах з відповідачем, і працював у шкідливих умовах на різних посадах та у різних структурних підрозділах, і був звільнений з підприємства 14 квітня 2020 року за власним бажанням по виходу на пенсію за віком, ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] (а.с. 20-22). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 06 травня 2024 року, складеного на підприємстві ПрАТ «Суха Балка», встановлено наявність у [PERSON] професійного захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В. Легенева недостатність другого ступеня; радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7 зі статико-динамічними порушеннями хребта, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ- другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ-першого-другого ступеня), із зазначенням причин його виникнення: пил переважно фіброгенної дії, важкість праці (а.с.12-14). Згідно до п. 17 вказаного Акту зазначено, що хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин: працюючи в шахтобудівельному управлінні підземним електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування з 31.01.1994 по 14.04.2020 [PERSON] виконував весь комплекс роботи з ревізії та ремонту електричного обладнання та механізмів. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених показників концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перенавантаженням. Згідно з медичним висновком ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 02.04.2024 №510 підставою для встановлення професійних захворювань, також послужив профмаршрут: 27.03.1992-19.01.1994 підземний електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування, «Кривбасшахтобуд». Відповідно до пункту 20 вказаного Акту зазначено, що враховуючи роботу [PERSON] в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, неодноразову зміну керівництва, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативно-правові акти, встановити неможливо. Внаслідок зазначеного вище професійного захворювання, [PERSON] 11 липня 2024 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності, з яких 45% по радикулопатії, 20% по ХОЗЛ, з 10.06.2024 безстроково, та встановлено третю групу інвалідності. Також визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування. Протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, в умовах виробничого шуму, рекомендоване спостереження сімейного лікаря невролога, що підтверджується копіями довідок про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №130061 від 11.07.2024, серії 12ААГ №573695 від 11.07.2024 (а.с.7-8). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.\~ Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності.\~ Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності вперше у розмірі 65%, встановлення третьої групи інвалідності, безстроково, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, він змушений проходити лікування. Крім того, відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, сильний кашель з виділенням невеликої кількості слизового, в`язкого харкотиння, рідше сухий приступоподібний кашель, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальну слабкість, підвищену втому, запаморочення, головний біль, постійні стійкі болі та обмеження рухів в попереково- крижовому та шийному відділах хребта з іррадіацією в ліву ногу, біль та обмеження рухів в плечових, ліктьових та колінних суглобах. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд враховує період роботи позивача у шкідливих умовах на підприємстві відповідача впродовж 26 років 03 місяців, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що\~позивачу первинно та безстроково встановлено 65% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, встановлено третю групу інвалідності, незворотність негативних наслідків профзахворювання на житті позивача, вік позивача, і виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 300 000 гривень. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 3 000 гривень.

Outcome: partial