Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що 11 квітня 2023 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя сторін не склалося, тому після народження дитини вони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. На даний час дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини та дружини, хоча має таку можливість, так як є працездатним, інших осіб на утриманні не має. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання як дружини, у твердій грошовій сумі розмірі 5\~000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Коваленко М.В. не з`явились, однак в позовній заяві просять проводити розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та просить задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у запропонований йому строк відзиву на позов до суду не надав. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останній не подав відзив, позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.280,281\~ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2ст.\~247\~ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між сторонами був укладений 11.04.2023. На даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Згідно з ч.ч. 8, 9\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2\~ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч.1\~ст. 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. ч.\~2, 4,\~ст. 84 СК України, дружина\~з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~ Приписами ч.6 ст.84\~СК України\~визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85 СК України\~урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів\~ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу\~дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У\~Сімейному кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84\~СК\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.\~84\~СК\~України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб позивачки та можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дружини в розмірі 5\~000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Такий розмір аліментів, на думку суду, не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.1\~ст. 79 СК України\~аліменти на утримання одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на положення ч.6\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1 211, 20коп., оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved