Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

15\~серпня 2024\~року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником [PERSON] . В позові зазначено, що 25 лютого 2021 року між ТОВ "Слон Кредит" та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №525975. Власноручним підписанням Договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ "Слон Кредит". Згідно Договору про надання споживчого кредиту №525975 від 25 лютого 2021 року відповідачу надається кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Після укладення вказаного Договору Товариство із використанням даних відповідача, зазначених у Кредитному договорі, створює йому особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. Товариство зобов`язане перерахувати кошти на рахунок в форматі IBAN/платіжну картку, вказану Споживачем, у порядку та строки визначені Кредитним договором. 28 серпня 2023 року згідно умов Договору факторингу №2808-23, ТОВ "Слон Кредит" відступило право вимоги за Кредитним Договором №525975 від 25 лютого 2021 року на користь ТОВ "Діджи фінанс", а відповідно ТОВ "Діджи фінанс" набуло право вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ "Діджи фінанс" є обґрунтованою та документально підтвердженою і становить 49718,2 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 18759,4 грн., а заборгованість за відсотками становить 30958,8 грн. На підставі зазначеного просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Діджи фінанс" заборгованість за кредитним договором в розмірі 49718,2 грн., судові витрати в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник\~позивача та\~відповідач в\~судове засідання\~не з`явилися,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 25 лютого 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 525975, за яким позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі, в розмірі 25000,00 грн., з яких 20000,00 грн. перераховуються на рахунок відповідача, а 5000,00 грн. залишаються у позивача в рахунок оплати процентів за перший день користування кредитом, зі сплатою процентів 25% в день за перший день користування кредитом та 85% річних за всі інші дні користування, строком до 25 лютого 2024 року (а.с.42-43). Крім того 25 лютого 2021 року відповідачем було підписано заяву-анкету на отримання кредиту та паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.44-46). Вказаний договір, заяву-анкету та паспорт споживчого кредиту було підписано сторонами особисто у письмовій формі, про що свідчать підписи представника позивача та відповідача у зазначених документах. ТОВ «Слон Кредит» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується копією платіжного доручення №4654 від 25 лютого 2021 року, однак останній не виконав взятих на себе зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування вчасно не повернув, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість, в розмірі 49718,2 грн., яку за договором факторингу №2808-23 від 28 серпня 2023 року, було передано ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.11-12,20,29-34,). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу нараховано за даним кредитним договором заборгованість у розмірі 55098,42 грн.., з яких позивач просив стягнути лише 49718,2 грн.: 23451,44 грн. заборгованість за тілом кредиту та 26266,76 грн. заборгованість за відсотками (а.с.26). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, не в повному обсязі повернув отримані грошові кошти та сплатив відсотки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,40 грн. та витрат на оплату професійної правничої допомоги, в розмірі 6000,00 грн. (а.с.9-10,14,21-23,49).

Outcome: approved