Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

у грудні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить: розірвати шлюб, укладений між ним і [PERSON] , зареєстрований 14.02.2018 року в Голосіївському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві; визначити місце проживання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , разом з ним як батьком. На обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2018 року. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні стосунки не підтримують, подружні відносини відновити не намагалися. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати та визначити місце проживання доньки разом з ним. Ухвалою судді від 31.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 53-54). 11.04.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому [PERSON] просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що зараз перебуває в Сполучених Штатах Америки та, вважає, що донька повинна проживати разом з позивачем (а.с. 79-81). Ухвалою суду від 24.06.2024 року підготовче провадження у вказаній справі закрито та призначено судовий розгляд по справі (а.с. 137). В судове засідання позивач не з`явився, про день час і місце розгляду справи повідомлений в установленому цивільним процесуальним законом порядку. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день час і місце розгляду справи повідомлена в установленому цивільним процесуальним законом порядку. Надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та Служба у справах дітей Кременецької міської ради своїх представників не направили. Попередньо Служба у справах дітей Кременецької міської ради надала до суду висновок щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , рішення № 1808 від 21.05.2024 року та заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 14.02.2018 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 56. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, побут, різні характери, сторони проживають окремо, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався правом та звернувся до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто, на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, відповідач фактично не заперечує щодо розірвання шлюбу, визнавши позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач також просить визначити місце проживання їх спільної з відповідачем доньки. Дійсно, з матеріалів справи, вбачається, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 2030. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України в п. 18 постанови Пленуму № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Крім того, судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Кременецької міської ради № 1808 від 21.05.2024 року затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, а також те, що відповідачем визнано позов позивача в повному обсязі, суд, приходить до висновку, про доцільність визначення місця проживання дитини малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнала позовні вимоги, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі даного позову, тобто 1 073,60 грн. При цьому, з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, який позивач сплатив при поданні до суду вказаного позову, тобто 1 073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved