Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання батьківства, зміну прізвища та по батькові дитини та внесення змін до відповідних змін в актовий запис про народження дитини . В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що він з вересня 2021 р. знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , проживають разом за адресою реєстрації Позивача [ADDRESS] , разом виховують першу дитину [PERSON] . [INFO] у Позивача з [PERSON] народилась спільна дитина, донька [PERSON] . Позивач з мамою дитини намагались зареєструвати народження дитини через портал Дія, однак отримали відмову оскільки [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Оскільки, мати дитини, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі, під час реєстрації народження заявляє, що її чоловік не є батьком цієї дитини, і у зв`язку з цим просить не вказувати його батьком в актовому записі про народження дитини - її прохання може бути задоволене лише за наявності спільної заяви самої матері та її чоловіка про невизнання його батьком дитини, а також заяви про визнання батьківства іншої особи та матері дитини (ч. 3 ст. 122 СК України). Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] через орган державної реєстрації актів цивільного стану не вдалося через відсутність будь-якого спілкування між ними. З вересня 2021 року [PERSON] (Позивач) з [PERSON] проживали спільно однією сім`єю. Зареєструвати шлюб не могли через неможливість розірвання шлюбу із [PERSON] . У зв`язку з тим, що шлюб між матір`ю дитини та відповідачем [PERSON] має формальний характер, вони проживали окремо, спільного господарства не вели, шлюбні стосунки не підтримували, на зв`язок відповідач не виходить, та навіть не знає про факт зачаття та народження дитини у його дружини [PERSON] , то відсутня можливість подати спільну заяву подружжя про невизнання [PERSON] батьком дитини. Таким чином факт народження спільної дитини Позивача та Відповідача 2 зареєстровано Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №181 від 21.03.2024 р., проте, у відомостях про батька вказано відповідача 1 [PERSON] , оскільки запис про народження дитини був виконаний відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 СК України, (дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя). Враховуючи те, що шлюб із [PERSON] не був розірваним, батьком дитини вказали його, роз`яснивши про можливість оскаржити його батьківство після розірвання шлюбу у судовому порядку протягом року. Позивач зазначає, що дитина [PERSON] , [INFO] , народилась від фактичних шлюбних стосунків між Позивачем [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] зазначає, що батьком дитини є саме він. Разом з [PERSON] вони проживають разом як подружжя з 2022 року, ведуть спільне господарство. Від шлюбних відносин у них народилась спільна дитина, донька [PERSON] . Батьком дитини записано відповідача, оскільки на момент зачаття та народження дитини, між [PERSON] та відповідачем не розірвано шлюб у законному порядку. Позивач під час вагітності опікувався [PERSON] , разом очікували народження дитини, були партнерські пологи, від народження опікується і доглядає доньку, яка постійно проживає з позивачем та [PERSON] за адресою [ADDRESS] (підтверджується копією обмінної карти пологового будинку, з зазначенням місця проживання [PERSON] ). Позивач є біологічним батьком [PERSON] та наразі проживає разом з її матірю та дитиною однією сімєю, виховує дитину та піклується про неї. Крім того, 20.03.2024 року позивач звернувся до медико-генетичного центру МАМА ПАПА для отримання доказів (для суду), а саме для проведенння аналізу ДНК на батьківство. Так 28.03.2024 року були отримані результати, згідно яких [PERSON] є батьком [PERSON] з ймовірністю батьківства 99,99999996%. Оскільки аналіз ДНК проводився до реєстрації народження дитини, то По-батькові дитини вписано відповідно до Ім`я біологічного батька, і саме тому фактично аналіз проведений без ідентифікації дитини, оскільки на момент відібрання матеріалів, факт народження дитини не був зареєстрований. Позивач хоче бути зазначеним батьком дитини у свідоцтві про її народження та в актовому записі про народження, а тому змушений звернутись до суду, та просить визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису №181 від 21.03.2024 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , а саме: -в графі «Батько» виключити запис « [PERSON] » зазначивши батьком дитини « [PERSON] »; прізвище дитини « [PERSON] » змінити на « [PERSON] », по батькові дитини « [PERSON] » змінити на « [PERSON] ». Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09.04.2024 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. 23.04.2024 року від відповідача [PERSON] подано заяву про визнання позову. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.05.2024 року у справі призначено молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. На адресу суду від судового експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло клопотання про уточнення завдання судовому експерту. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.06.2024 року відновлено провадження у справі та призначено засідання для розголяду клопотання експерта. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01.07.2024 року клопотання судового експерта задоволено, та на вирішення експертів поставлено уточнене питання. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.08.2024 року після надходження на адресу суду висновку експерта провадження у справі було відновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.08.2024 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судові засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в тому числі його неодноразово було сповіщено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Від третьої особи Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, та вказали що заперечень до позовних вимог не мають. Вислухавши пояснення сторін, всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [INFO] в м. Харків народилася дитина [PERSON] , про що складений актовий запис про народження № 181 від 21.03.2024 року Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Батьками дитини записані - "мати" - [PERSON] , "батько" - [PERSON] . Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] , яка на той час перебувала у шлюбі з [PERSON] , у період їх спільного проживання завагітніла від нього (позивача) та народила доньку. Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову ( ст.206 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК України). Відповідач [PERSON] по справі позовні вимоги визнала. Проте до суду заяви від другого відповідача [PERSON] не надходило. Згідно з частиною 3 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного Кодекса, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до вимог частин 1,2,4 ст.128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст.129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У відповідності до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126,127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved