Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначила, що [INFO] помер син позивачів [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,2436 га, яка розташована в с. Новоселиця Хустського району Закарпатської області, урочище «Біля житлового будинку». Вищевказане нерухоме майно [PERSON] успадкував після смерті свого діда [PERSON] , який помер [INFO] . Єдиними спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого [PERSON] є його батьки [PERSON] та [PERSON] . Однак, не зважаючи на той факт, що спадкове майно [PERSON] не є спірним і позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого, приватним нотаріусом відмовлено позивачам у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на спадковий будинок відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на нього. Посилаючись на вказані обставини та норми діючого законодавства у позовній заяві висловлено прохання визнати за позивачами право власності на частку спадкового будинку за кожним. Ухвалою суду від 27.08.2024 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Представник позивачів подала заяву з проханням розглядати справу без її участі та участі її довірителів. Висловила позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог. Від Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради. Висловлено позицію за якою селищна рада визнає вимоги позову. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] , у віці 27 років, помер син позивачів [PERSON] , підтвердженням чого є копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8, 18). Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилася спадщина на нерухоме майно померлого. До спадкової маси входить: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , який згідно виписки з погосподарської книги на будинок, виданої Новоселицьким старостинським округом Міжгірської селищної ради Хустського району 08.05.2023 за № 21, належав як власнику житлового будинку, [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 20); - земельна ділянка площею 0,2436 га, яка розташована в селі Новоселиця Хустського району Закарпатської області, урочище «Біля житлового будинку», для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 2122484800:01:009:0022, яка згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 030469, належала діду [PERSON] [PERSON] , що вбачається із Свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с. 11, 12). Вищевказане нерухоме майно [PERSON] успадкував після смерті свого діда [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). За життя, 25.06.2004 [PERSON] склав заповіт на користь свого внука [PERSON] . Згідно заповіту [PERSON] розпорядився передати жилий будинок, сарай, земельну присадибну ділянку в розмірі 0,50 га, своєму внуку [PERSON] (а.с. 19). [PERSON] , 1934 р.н., був постійним мешканцем [ADDRESS] , на момент його смерті, [INFO] , разом із ним проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1963 р.н., - син; [PERSON] , 1964 р.н., - невістка; [PERSON] , [INFO] , - онук; [PERSON] , [INFO] , - онук, що підтверджується довідкою № 194 від 08.05.2023 (а.с. 15). За цих підстав, та відповідно до вимог статей 1233, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, [PERSON] за майном померлого [PERSON] , прийняв спадщину шляхом постійного спільного проживання разом зі спадкодавцем, але за життя не оформив право власності на спадкове майно на своє ім`я. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого [PERSON] є його батьки [PERSON] та [PERSON] . Померлий [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , на момент його смерті за даною адресою разом із ним постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1963 р.н., - батько, [PERSON] , 1964 р.н., - мати, та [PERSON] , 1986 р.н., - брат, ніхто інший не проживав та не був зареєстрований за цією адресою, що підтверджується довідкою, виданою Новоселицьким старостинським округом Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 08.05.2023 за № 145 (а.с. 13). За цих підстав позивачі [PERSON] та [PERSON] , на підставі вимог статей 1261, 1268 1270 ЦК України, є належними спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , ці обставини також встановлені приватним нотаріусом Міжгірського районного нотаріального округу при видачі позивачам Свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку площею 0,2436 га розташованої в селі Новоселиця Хустського району Закарпатської області, урочище «Біля житлового будинку», кадастровий номер земельної ділянки 2122484800:01:009:0022 (а.с. 11, 12). Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області від 20.03.2024, відмовлено у видачі [PERSON] та [PERSON] , кожному в рівних часках, свідоцтв про право на спадщину за законом за майном померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки на дане спадкове майно відсутні документи, що підтверджують право власності [PERSON] (а.с. 10). Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Частиною першою статті 1258\~ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі статтею 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України). Частиною першою та другою статті 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено статтею 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України). Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Матеріалами справи підтверджено, що за життя син позивачів набув право власності на спадковий будинок, а відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно не позбавляє позивачів як спадкоємців права на спадщину. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що прийняттям спадщини позивачами права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Outcome: approved