Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

05.08.2024 [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб, зареєстрований 13 вересня 2012 року Ленінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] та вчинено актовий запис № 377. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що з\~13\~вересня 2012\~року позивач\~з відповідачем\~перебувають у\~зареєстрованому шлюбі.\~Від даного\~шлюбу сторони\~неповнолітніх дітей\~не мають.Протягом останніх декількох років стосунки позивача з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Ухвалою Ленінського районного суду від 08.08.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. 27.08.2024 від представника відповідача адвоката Кондратенка В.А. надійшла заява про визнання [PERSON] позову, в якій вказано, що відповідач не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України до суду не надходило. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 13 вересня 2012 року Ленінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] та вчинено актовий запис № 377. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюб має формальний характер, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження є неможливим. Відповідно до вимог\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторона наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що оскільки сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, мешкають окремо, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, спір щодо поділу майна відсутній, відтак наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 4\~ст.\~206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, частини третьої\~статті 7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідачка визнала позов. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи викладене, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 605,60 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого ним при поданні позову (1211,20/2 = 605,60). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 гривень відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved