Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

АТ «Ідея Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з цим позовом, у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову покликається на те, що 21.01.2022 року АТ «Ідея Банк» та гр. [PERSON] уклали договір кредиту та страхування №\~Е09.26125.009356769 (надалі Кредитний договір). Згідно з Кредитним договором Відповідачка отримала кредит у розмірі 61135,00 грн, зі сплатою 60% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з Кредитним договором. Станом на дату подання заяви Відповідачка не повернула отриманий кредит у встановлений термін та не сплатила нараховані інші платежі, у тому числі проценти за Кредитним договором, у зв`язку з чим Позивач змушений звернутись до суду, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 26.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте скерував до суду заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань до суду не скерувала. Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, а тому суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті з ухваленням заочного рішення. При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи наведене, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.01.2022 року АТ «Ідея Банк» та гр. [PERSON] уклали договір кредиту та страхування №\~Е09.26125.009356769 (а. с. 15-18). Згідно з Кредитним договором Відповідачка отримала кредит у розмірі 61135,00 грн, зі сплатою 60% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У частині 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник (у цьому випадку відповідачка) вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідачка умов договору у встановлений договором термін не виконала. Суд встановив, що останню сплату по Кредитному договору Відповідачка здійснила 22.09.2022 року (а. с. 23). Отже, станом на 06.06.2024 року, загальна сума заборгованості за кредитом становить 140758,49 грн, яка складається із: 60641,82 грн -\~прострочений борг; 80116,67 грн -\~прострочені проценти. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач 12.04.2024 року направляв відповідачці вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань (а. с. 25-26), однак остання не відреагувала та зобов`язання за вищезгаданим договором кредиту не виконала. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у відповідача наявна заборгованість по договору. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову витрати на оплату судового збору витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved