Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 04 травня 2019 року, зареєстрованого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №756. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що уклав з відповідачкою шлюб та у подружжя є спільна донька [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу відносини між сторонами погіршились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, часто виникають сварки, кожен із них живе окремими життям та інтересами. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що примирення між ними є неможливим, а збереження такого суперечитиме їх інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача звернулась до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов визнала, просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 травня 2019 року, зареєстрували такий у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №756. У подружжя є спільна донька [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Враховуючи те,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідачка\~не заперечила\~проти задоволення\~позову,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1211,20 грн., останньому необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн., а решту судових витрат у розмірі 605,60 грн. стягнути з відповідачки на його користь. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено\~повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 17.09.2024.

Outcome: approved