Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн, щомісячно Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем передбачених законодавством обов`язків по утриманню дружини. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2024 року заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 23 липня 2024 року. 23 липня 2024 року розгляд справи відкладено на 10 вересня 2024 року. Позивач до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан дату і час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення, проти чого позивач не заперечувала. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1583. У шлюбі у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.2022. Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, дитина з 30 січня 2023 року зареєстрована за адресою реєстрації позивача. Як зазначає позивач, вона не має змоги працювати, оскільки доглядає за дитиною, джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона не має, а відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги. При цьому, як вважає позивач, відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, оскільки він працездатним, стягнень по виконавчим документам не має, його дохід є нерегулярним та мінливим і окрім заробітної плати він має додатковий дохід, які відстежити у повному обсязі не є можливим. З огляду на викладене позивач просити призначити аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень. Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з положеннями статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона, працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, подання суду доказів того, що дружина, яка вагітна чи з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 9 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Ці засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер та по своїй суті нормами прямої дії. Беручи до уваги викладені вище обставини справи та виходячи з засад справедливості та розумності, суд вважає, що стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 3000,00 грн щомісячно відповідатиме наведеним засадам та буде достатнім для матеріального забезпечення позивача. Аліменти у такому розмірі, що відповідає прожитковому мінімуму на одну працездатну особу, на думку суду, не поставлять відповідача в завідомо скрутне становище та відповідатимуть законодавчо визначеному обов`язку чоловіка по матеріальному утриманню в межах його здатностей і фінансових можливостей. Відповідно до частини першої статті 79 СК України (час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя), аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved