Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

У червні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТСЕРВІС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 38\~877,12 грн., 2 422,40 грн. судового збору та 7\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу В обґрунтування позову зазначено, що 29.12.2021 між ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 211229-002, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 30 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувалась повернути кредит кредитодавцю та оплату за користування кредитом на умовах встановлених договором. Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. Станом на 06.03.2024 у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 38\~877,12 грн., з яких: 25 818 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 13\~059,12 грн. прострочена заборгованість за процентами. Ухвалою судді 12.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача у позові просив провести розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи засобами поштового шляхом вручення судової повістки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Враховуючи, що відповідачка згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлена, відзив не подала, причини неявки в судове засідання не повідомила, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Із урахуванням доказів по справі суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Судом встановлено, що 29.12.2021 між ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» та [PERSON] укладено договір № 211229-002 про надання кредиту, згідно якого кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 30 000,00 грн. на строк 730 днів, кількість щомісячних платежів - 24, одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту (утримується при перерахуванні суми кредиту) 7,5%, сума одноразової комісії 2250,00 грн, сума щомісячного платежу 3800 грн. (а.с.22) Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в Графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. Згідно п. 2.2 кредитного договору, процентна ставка за договором є фіксованою. Відповідно до п. 2.3 Договору у разі, якщо протягом 7 календарних днів з кінцевої дати повного погашення кредитку, кредит не був повністю погашений, нараховується щомісячна плата за користування кредитом у тому ж порядку і розмірі, як і при строковому користуванні кредитом до моменту повного остаточного погашення позичальником кредиту. Пунктом 5.2 договору передбачено, що у разі порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за договором (понад 7 календарних днів) позичальник на вимогу кредитодавця за кожне таке порушення зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 10% від загальної суми простроченої заборгованості. Сукупна сума штрафів не може перевищувати половини суми кредиту. Для підписання кредитного договору [PERSON] використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «Z43482» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з копії платіжної інструкції № 2880 від 29.12.2021 року, позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на рахунок [PERSON] кредитні кошти в сумі 27 750,00 грн. з вирахуванням комісії за оформлення. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 211229-002 від 29.12.2021 заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 06.03.2024 становить 38877,12 грн., що складається з: 25 818 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту; 13\~059,12 грн. простроченої заборгованості за процентами (а.с.30 зворот -31). Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачка не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов, доказів щодо обставин, які ураховуються при визначенні розміру суми заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням цих процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позов ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2\~422,40 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідачки на користь позивача. Згідно із п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» 25.01.2023 укладено договір про надання правової допомоги №25-01/2023 з Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» (а.с. 39 зворот - 41). Відповідно до акта №3 приймання-передачі наданої правової допомоги від 04.01.2024 за договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023, адвокатське об`єднання «Правовий діалог» надав ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» послуги, пов`язані з підготовкою та направленням/подачею однієї позовної заяви за позовом ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 45 зворот). Згідно з платіжною інструкцією № 1567 від 05.01.2024 позивач сплатив на користь АО «Правовий діалог» в рахунок оплати правничої допомоги за підготовку і направлення позовної заяви відповідно до акта № 3 від 04.01.2024 до Договору № 25-01/2023 від 25.01.2023 7 000,00 грн (а.с. 39). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 є розумними, обґрунтованими та співмірними зі складністю справи, у зв`язку з чим підлягають стягненню у повному обсязі з відповідачки.

Outcome: approved