Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] ,\~\~ які проживають та знаходяться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дітей, відповідач [PERSON] ,\~ добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, у poзміpi 1 / 3 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дітьми повноліття, та стягнути з відповідача кошти на своє особисте утримання в розмірі 1 / 6 частини з ycix видів його заробітку, (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] трирічного віку. 20.08.2024 року ухвалою судді було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася,\~ подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову, та зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, та коштів на особисте утримання дружини,\~ просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками двох малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина\~ [PERSON] , [INFO] ,\~ що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 12.10.2011,\~ серія [NUMBER] \~\~ від 10.03.2022\~ /а.с.6,7/. Встановлено, що діти наразі проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено витягом з реєстру територіальної громади №15.2-03/18405 від 12.08.2024 року (а.с.8). Зі змісту позовної заяви слідує, що подружжя проживає окремо, відповідач ухиляється від утримання дітей, не надає належної матеріальної допомоги, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що позивач утримує дітей одноособово, не працює, оскільки доглядає за меншою дитиною до трьохрічного віку та потребує допомоги на своє утримання, відповідач є працездатним, має дохід та можливість утримувати дітей і дружину, не заперечив позовні вимоги. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (1211,20 х 2), за дві позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved