Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою зобов`язати відповідача виконати умови договору та продати товар за ціною 21848 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 04 жовтня 2023 року він звернувся в магазин « [INFO] » ФОП [PERSON] , що знаходиться в мережі інтернет за адресою «http://apptown.com.ua» з метою придбання телефону. Того ж дня уклав договір купівлі-продажу на товар «Б/у Apple iPhone 14 Pro Max 128 GB Silver (MQ8P3) USA» вартістю 21848 гривень та він був оплачений через платіжну систему «Товариство з обмеженою відповідальністю «Платежі онлайн» на сайті «http://apptown.com.ua». 04 жовтня 2023 з позивачем зв`язалися представники магазину «AppTown» і відмовили у наданні товару схиляючись на некоректну ціну на сайті, а згодом і на відсутність товару, повернули кошти без його згоди на те. Позивач наголошував на тому, що не згоден на повернення коштів, так як йому потрібен лише товар. На надану відповідачу претензію останній не відреагував. Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого не визнав вимоги позову та просить відмовити в їх задоволенні. Заперечення обґрунтував тим, що він не є ні власником, ні директором компанії та магазинку «AppTown» та не має до них жодного відношення. В жовтні 2023 року він не здійснював підприємницьку діяльність, оскільки офіційно припинив свій статус фізичної особи-підприємця 27.07.2023, подавши звітну податкову декларацію. Також відповідач не має номеру телефону та електронної адреси, які позивач вказав в позові. Таким чином, позивачем не доведено факту наявності волевиявлення учасника правочину [PERSON] до укладення договору купівлі-продажу на товар від 04.10.2023 та реальності настання правових наслідків. Крім того, відповідач не отримував від позивача грошові кошти через платіжну систему ТОВ «Платежі Онлайн», на доказ чого надав відповідь надавача платіжних послуг та виписку по банківській картці. Вважає, що позивач посилається на обставини, яких не існує, тобто має на меті не ефективний захист своїх порушених прав, а шахрайський план заволодіти грошовими коштами відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК). Однією з засад цивільного судочинства проголошено свободу договору, що передбачено у\~статті 3 ЦК України. Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2\~ст. 12 ЦПК). Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),\~що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто правочин з купівлі- продажу товару передбачає наявність двох сторін правочину. Згідно частини першої\~статті 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Положеннями п. 7\~ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим\~ЗКУ\~«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими розрахунковими документами. Як вбачається з матеріалів справи позивач 04.10.2023 замовив в інтернет магазині apptown.com.ua телефон: Б/у Apple iPhone 14 Pro Max 128 GB Silver (MQ8P3) USA вартістю 21848 гривень. Оплатив вказаний товар через платіжну систему «Товариство з обмеженою відповідальністю «Платежі онлайн». Відповідно до перегляду виписок та інформації по рахункам о 00.25 здійснений платіж в сумі 22722 гривні. Відповідно до претензії директору компанії АppTown, телефон позивачеві не наданий та працівниками компанії в телефонному режимі повідомлено про некоректну ціну на сайті та згодом про відсутність такого товару. Запропоновано надати товар, за який здійснена оплата. Відповідь на претензію відсутня. Відповідно до наданої відповідачем податкової декларації від 06.08.2023 [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність перед подачею звітної податкової декларації. Відповідно до наданої ТОВ «ПРОФІТГІД» відповіді 04.04.2024 встановлено, що товариство забезпечує технологічний супровід прийому платежів та переказу коштів на підставі договору про співробітництво з технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі онлайн». За період 01.10.2023 по 31.10.2023 Товариство не надавало фінансові послуги з переказу коштів в якості оплати платниками товарів/послуг, які надавалися ФОП [PERSON] . Відповідно до заключної виписки за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 [PERSON] не отримував коштів на свій поточний рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до частини другої\~статті 48 ЦПК України\~позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За змістом\~статті 51 ЦПК України\~належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом. Як випливає зі змісту ст.\~51,\~175 ЦПК України\~на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Відповідно до\~ст. 51 ЦПК України\~суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З наведеного слідує, що законодавством покладено саме на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати відповідне клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є належним відповідачем. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд позбавлений можливості проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Стаття 13 ЦПК України\~встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~статтею 89 ЦПК України\~виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи судом встановлно, що позивачем не надано доказів в розумінні\~ст.76 ЦПК України, на підставі яких суд міг би встановити наявність або відсутність наявності у діях чи бездіяльності відповідача ознак порушення цивільних прав та інтересів позивача як споживача. За обставин не надання позивачем належних та допустимих доказів укладення ним з [PERSON] усних чи письмових договорів про надання вказаного в позові товару, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до частин 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч 1, 2 ст.141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. На підтвердження витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги, укладений 03 квітня 2024 року між адвокатом Болманенком О.О. та відповідачем [PERSON] , акт про виконання договору про надання правової допомоги від 08 квітня 2024 року, відповідно до яких сторони визначили вартість гонорару в сумі 10000 гривень, а також квитанцію на оплату за правову допомогу згідно договору від 03 квітня 2024 року в розмірі 10000 гривень. Із урахуванням того, що в позові відмовлено, на користь відповідача із позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved