Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] . Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 07.10.2015 шлюб між сторонами було розірвано. Батько дитини не відвідує та не цікавиться її розвитком, станом здоров`я, не несе будь яких витрат на утримання дитини, самоусунувся від виховання сина. Позивач 21.05.2021 уклала шлюб з [PERSON] .В даному шлюбі у подружжя народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] . Позивач разом зі своїм теперішнім чоловіком забезпечили належний рівень життя хлопчика, повністю його матеріально утримують. Таким чином, останній фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню дитини, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду із даними позовними вимогами. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2024 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с.45). Ухвалою суду від 19.03.2024 зобов`язано орган опіки та піклування Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області надати суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду від 19.03.2024 вказані документи були надані суду 18.04.2024 (а.с.57-61). Ухвалою суду від 12.06.2024 закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу було призначено до судового розгляду (а.с.67). Позивач в судове засіданняне з`явилася про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, а також шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а.с.46, 56, 64, 77) Представник третьої особи в судове засідання не з`явися, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.57-61). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.01.2006, який рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 07.10.2015було розірвано (а.с.6). Від даних стосунків у подружжя народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Мар`їнського районного управління юстиції Донецької області, батьком якого є [PERSON] (а.с.5). 21.05.2021 позивачка уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] , актовий запис № 56. Після укладання шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09.10.2023 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Рішення суду набрало законної сили 09.11.2023 (а.с.7-8).На виконання рішення суду 13.11.2023 було видано виконавчий лист (а.с.11). Згідно розрахунку та довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, виданої В.о начальника відділу Вугледарської державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.12.2023 вбачається, що станом на 01.12.2023 у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за період з 31.08.2023 по 30.11.2023 та становить 12129,00 грн. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного службою у справах дітей Кутської селищної ради № 31/02-15 від 02.06.2023 та №60/02-15 від 30.08.2023 вбачається, що в квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] знаходиться у належному стані, умови проживання задовільні, дитина має окреме спальне місце, забезпечена всім необхідним, шкільним приладдям, іграми для розвитку, продуктами харчування, одягом та взуттям відповідно віку та сезону. Крім того, під час обстеження умов проживання спеціалістами служби у справах дітей Кутської селищної ради у спілкуванні з неповнолітньою дитиною [PERSON] стало відомо, що з своїм батьком хлопець не спілкується з розлучення батьків з 2015. Дитина емоційно розповідає, що йому прикро, що батько не цікавиться станом його здоров?я, не допомагає фінансово, не вітає на свята та дні народження. Зі слів матері та дитини місце перебування батька їм невідоме (а.с.12-13). Згідно висновку про стан здоров`я від 24.08.2023, виданого керівником лікувально-профілактичного закладу комунального некомерційного підприємства «Кутська міська лікарня» [PERSON] є здоровою дитиною (а.с.14). Згідно висновку заступника селищної голови, заступника голови комісії з питань захисту прав дитини Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області від 28.03.2024 є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 59-60). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Підсумовуючи викладене, судом встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , але ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини. Відповідач належним чином не піклується про неї, не забезпечив відповідні умови для проживання дитини. Своїми діями та бездіяльністю відносно дитини, відповідач не має бажання змінити ставлення до виховання та утримання своєї дитини. Хлопчик проживає зі своє матір`ю та її чоловіком, які піклуються про нього, утримують, доглядають, розвивають та спілкуються з дитиною в необхідному обсягу. Батько хлопчика фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно свого сина, усі вище викладені факти свідчать про безпідставне ставлення відповідача до своєї дитини, про байдужість та повне ігнорування життя свого сина. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини через винну поведінку відповідача, який свідомо нехтує у спілкуванні з сином. З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1080 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved