Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою та просить суд видати обмежувальний припис про заборону [PERSON] перебувати в місці її та їх спільної дитини проживання по [ADDRESS] , заборонити йому наближатись на відстань, ближче 100 метрів до місця її та їх спільної дитини проживання (перебування) та роботи, вести листування, телефонні розмови з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб, заборонити [PERSON] переслідувати її та їх дитину і у будь-який спосіб спілкуватися з ними особисто чи через третіх осіб, посилаючись на вчинення заінтересованою особою у відношенні неї фізичного насильства. В обґрунтування вимог заявником зазначено, що з 27 січня 2023 року вони з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання [PERSON] здійснював відносно неї фізичне та психологічне насилля, зокрема 02 липня 2024 року наніс їй тілесні ушкодження, розбивши об неї її мобільний телефон, а 30 серпня 2024 року в присутності їй спільної дитини застосував до неї фізичне насильство, внаслідок якого вона отримала легкі тілесні ушкодження. До того ж кривдник постійно пише їй повідомлення з погрозами. Тому оскільки дії [PERSON] підпадають під ознаки психологічного та фізичного домашнього насилля відносно неї, просить винести обмежувальний припис. Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у поряду, передбаченому статтею 128 ЦПК України шляхом направлення смс-повідомлення, ураховуючи строки розгляду справи (72 години). Свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник [PERSON] її сусідка по дачі, що розташована в дачному кооперативі «Зірочка» м. Кривого Рогу. В кінці серпня 2024 року близько 15-15 години вони з чоловіком [PERSON] були на дачі і почули якісь крики. Чоловік на ці крики пішов в сторону дачі № 28, там перебували заявниця зі своїм чоловіком, вона пішла слідом за ним. Там вона побачила як [PERSON] , чоловік заявниці, тримав їх спільну дитину, яка була роздягнена та сонна, а Людмила стояла поруч із закривавленою рукою та плакала. Заявниця просила у [PERSON] віддати їй дитину. Вони з чоловіком умовили [PERSON] віддати їм дитину та потім передали хлопчика заявниці, яка пішла до них на дачу з дитиною. Зі слів заявниці, її чоловік приїхав до них на дачу, розбудив дитину та намагався піти з нею погуляти, але оскільки [PERSON] була проти, то [PERSON] ударив її своїми ключами по руці та потягнув дитину на подвір`я. Свідок [PERSON] суду пояснив, що заявниця [PERSON] її сусідка по дачі. 30 серпня 2024 року вони з дружиною [PERSON] були на своїй дачній ділянці № [NUMBER] в дачному кооперативі «Зірочка». Близько 15.30 години він побачив, що заявниця Людмила зі своїм чоловіком сваряться: Людмила підходила до свого чоловіка забрати дитину, а він її відштовхував чи бив рукою, від цих ударів Людмила аж відлітала. Він підійшов до Людмили та її чоловіка і почав розмовляти з останнім, до них підійшла також його дружина [PERSON] , яка забрала дитину та понесла до них на дачу. Потім підійшла Людмила із закривавленою рукою. Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, [PERSON] перебуває з 27 січня 2023 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 12,13 копії свідоцтв). Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство\~ це\~форма домашнього\~насильства,\~що включає\~ляпаси,\~стусани,\~штовхання,\~щипання,\~шмагання,\~кусання,\~а також\~незаконне позбавлення\~волі,\~нанесення побоїв,\~мордування,\~заподіяння тілесних\~ушкоджень різного\~ступеня тяжкості,\~залишення в\~небезпеці,\~ненадання допомоги\~особі,\~яка перебуває\~в небезпечному\~для життя\~стані,\~заподіяння смерті,\~вчинення інших\~правопорушень насильницького\~характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону № 2229-VIII ). Згідно з частиною третьою статті 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Частиною другою статті 26 даного Закону № 2229-VIII також передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. До таких обмежень, зокрема, законодавець відніс заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) постраждалої особи; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи. тощо. У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19, зазначено, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~Кодексі України про адміністративні правопорушення та Кримінальному кодексі України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2023 року у справі № 676/265/23 (провадження № 61-9498св23), зроблено висновок, відповідно до якого «домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних стосунків, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод. Тоді як під конфліктом потрібно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнього загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони. Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких потрібно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту». У постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 404/5203/19, зазначено, що «доводи заінтересованої особи відносно того, що він не набув статусу «кривдника», оскільки не притягувався до відповідальності за вчинення домашнього насильства, попри наявні факти звернень до правоохоронних органів з заявами про вчинення насильства у сім`ї, зареєстрованих у Єдиному реєстрі досудових розслідувань (далі - ЄРДР), не є обґрунтованими, оскільки сам по собі факт того, що особа не притягалась до юридичної відповідальності, не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника». У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону № 2229-VIII оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені правил Закону № 2229-VIII, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суд під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів сторін, тощо. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів членів сім`ї. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Наявність між сторонами неприязних відносин та спору щодо поділу майна не може саме по собі розцінюватись як насильство в сім`ї. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61 19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18), від 02 листопада 2020 року у справі № 336/3551/18-ц (провадження № 61-1693св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 766/13927/20-ц (провадження № 61-17471св20), від 28 червня 2022 року у справі № 466/180/22 (провадження № 61-4104св22), від 25 липня 2023 року у справі № 344/1732/23 (провадження № 61-6759св23), від 08 вересня 2023 року у справі № 752/1390/22 (провадження № 61-10045св23), від 25 вересня 2023 року у справі № 760/34690/21 (провадження № 61-1315св23), від 30 жовтня 2023 року у справі № 161/6055/23 (провадження № 61-13613св23). За правилами доказування, визначеними статтями12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, [PERSON] посилається на вчинення [PERSON] фізичного та психологічного насильства щодо неї, що підтвердила в судовому засіданні. Так, згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 1188 від 05.07.2024, зі слів обстежуваної [PERSON] , 02.07.2024 близько 16.30 в дачному домі чоловік ударив кулаком в грудну клітину, телефоном по лівій руці, намагався зірвати ланцюжок з шиї. При огляді у [PERSON] виявлені ушкодження у вигляді: садна грудної клітини, синців лівого плеча які виникли від дії тупого предмету (предметів) або при ударі об такий предмет. Характер виявлених ушкоджень при первинному обстеженні, а саме ступінь їх загоєння (синці з нечіткими контурами, скоринка садна трохи виступає над рівнем шкіри), свідчить, що давністю їх виникнення може відповідати строку, вказаному обстежуваною. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 14-15 копія висновку). Згідно довідки № 3945 травматологічного пункту травматологічного відділення КНП «Криворізька міська лікарня № 16» КМР від 30.08.2024, [PERSON] звернулась до медичного закладу 30.08.2024 о 21.45 годині із колотою раною правого передпліччя зазначивши про час отримання травми 30 червня 2024 року о 15-40 годині (а.с. 19 копія довідки). За висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 1656 від 02.09.2024 нанесені [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно вказаного висновку, при огляді [PERSON] експертом встановлено наявність у неї 6 синців неправильної та неправильно-овальної форми, сірувато-синюшні з нечіткими зеленими контурами на зовнішньо-бічній, задній та внутрішній поверхнях лівого плеча у середній та нижній третинах. На границі тильної та внутрішньої поверхні правого передпліччя у середній третині ранка неправильної форми, розмірами 1,2х0,5 см. Краї ранки осаднені, незначно ослизнені, навколо синець подібних властивостей, розмірами 4,0х4,5 см. З наданого оригіналу медичної довідки 16-ї міської лікарні м. Кривого Рогу, травма 30.08.2024 о 15-40 годині кримінальна, діагноз: колота рана правого передпліччя. За висновком експерта, указані тілесні ушкодження могли бути утворені від ударної дії тупого твердого предмету або предметів, або при ударі об такі та беручи до уваги ступінь їх загоєння свідчить, що термін їх виникнення може відповідати терміну вказаному обстежуваною 30.08.2024 близько 15-40 години. 31 серпня 2024 року [PERSON] звернулася до Відділення поліції № 5 Криворізького районного відділу поліції із заявою про нанесення їй тілесних ушкоджень. Тому суд\~погоджується щодо\~доведеності підстав\~для застосування\~тимчасових обмежувальних\~заходів щодо\~кривдника,\~враховуючи наявність\~триваючого конфлікту\~між подружжям,\~доведення фактів\~вчинення психологічного\~та фізичного\~насильства в\~сім`ї,\~що підтверджується\~вищезазначеними письмовими\~доказами. При цьому суд ураховує, що факт фізичного насильства кривдником (зокрема 30 серпня 2024 року) було вчинено в присутності малолітнього сина сторін, який є свідком такого насильства, а отже теж потерпілою стороною, що негативно впливає на психічний та фізичний стан дитини і ставить під загрозу його здоров`я, який до того ж в силу малолітнього віку (1 рік) не може знаходитись окремо від матері. Установивши, що [PERSON] чинить фізичне та психологічне насильство відносно [PERSON] та їх малолітьної дитини, суд вважає необхідним видати обмежувальний припис щодо зобов`язання [PERSON] усунути такі перешкоди, оскільки зазначені порушення з боку кривдника мають всі ознаки домашнього насильства. Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 3508 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган районної у місті ради за місцем проживання (перебування) заявника. Судові витрати, відповідно до частини 3 статті 3505 ЦПК України, відносяться за рахунок держави.

Outcome: approved