Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс про відшкодування шкоди. Свою позовну заяву позивач обґрунтовував тим, що 24.10.2023 року о 08 год. 20 хв. у м. Києві по просп. С. Бандери відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «KIA», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , та тролейбуса «ЛАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] - водія тролейбуса Комунального підприємства "Київпастранс". Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2023 року у справі № 756/14838/23 у вищевказаній ДТП [PERSON] , який працює у відокремленому підрозділі КП «Київпастранс», було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП. Позивач зазначає, що звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] та отримав Висновок щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №722?11-23 від 22.11.2023 року, відповідно до якого розмір завданого йому матеріального збитку внаслідок ДТП складає 33 015,04 грн.. Зважаючи на те, що роботодавець водія тролейбуса КП «Київпастранс» відмовився у добровільному порядку відшкодувати завдану в результаті ДТП шкоду, посилаючись на приписи статей 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 33 015,04 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, 3 500 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з оцінкою транспортного засобу, 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та судовий збір у розмірі 968,96 грн. 12.07.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не доведено розміру матеріального збитку. Вважають, що від розміру вартості матеріального збитку, встановленого висновком від 22 листопада 2023р., потрібно відняти розмір податку на додану вартість, за аналогією із Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за приписами якого, у разі, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Вважають, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанію або стягується судом після надання документів про такі витрати. Посилаються на те, що позивач не зазначає про здійснення фактичного ремонту пошкодженого транспортного засобу, документів щодо понесених витрат не надає, висновок експерта є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що буде витрачено на відновлення транспортного засобу, в відтак вважають недоведеним розмір збитків 33015,04 грн. Також у відзиві просять не враховувати висновок ФОП [PERSON] , зважаючи на те що експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Посилаючись на те, що матеріали справи не містять розширеної довідки про факт ДТП із зазначенням дати, часу, місця та переліку пошкоджень транспортного засобу, а також довідки про реєстрацію і обставини ДТП, вважають відсутніми документи щодо підтвердження факту пошкоджень, які описані у Протоколі технічного огляду транспортного засобу від 2 листопада 2023р. Щодо стягнення з відповідача 3500 грн. витрат на проведення експертного дослідження, посилаються на відсутність в матеріалах справи розрахункового документу, який підтверджує оплату послуг за проведення експертного дослідження транспортного засобу у розмірі 3500 грн. Долучений до матеріалів справи Акт виконаних робіт вважають неналежним доказом. Вважають, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт спричинення йому моральної шкоди, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, у зв`язку з чим просять відмовити у задоволенні позовних вимог цій частині. 19.08.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Представник заперечує проти тверджень викладених у відзиві, вважає їх помилковими та безпідставними. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Вказував на те, що відшкодуванню підлягає реальна вартість втраченого майна. Саме таку вартість визначено висновком щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу. Безсумнівно, що проведення оцінки вартості матеріального збитку не здійснювалось безкоштовно, а тому вважає наданий суду акт виконаних робіт із зазначенням вартості проведення оцінки належним доказом. Щодо спричиненої моральної шкоди звертав увагу суду на те, що сам по собі факт пошкодження автомобіля безумовно спричиняє моральні страждання його власника. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову, надала пояснення аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2023 року о 08 год. 20 хв. у м. Києві по просп. С. Бандери відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «KIA», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , та тролейбуса «ЛАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2023 року у справі № 756/14838/23 винним у даній ДТП визнано [PERSON] - водія тролейбуса Комунального підприємства "Київпастранс" (а.с. 18). Встановлено, що власником автомобіля «KIA», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 48). 02.11.2023 було здійснено огляд пошкодженого автомобіля «KIA», реєстраційний номер [NUMBER] , оцінювачем [PERSON] , під час якого був присутній представник [PERSON] та позивач [PERSON] . У протоколі огляду транспортного засобу від 02.11.2023 зафіксовано перелік пошкоджень автомобіля (а.с.36). На підставі Протоколу огляду автомобіля від 02.11.2023 було складено Висновки №722/11-23 щодо вартості матеріального збитку від 22.11.2023 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «KIA» реєстраційний номер [NUMBER] , складає 33 015,04 грн. (а.с.26-54). Відповідно до Акту виконаних робіт від 22.11.2023 р. вартість робіт щодо складання Звіту про оцінку вартості матеріального збитку становить 3 500,00 грн. (а.с.54). 05.02.2024 позивач звернувся до відповідача з претензією щодо відшкодування збитків у розмірі 33 015,04 грн. та 3500,00 грн. (а.с. 20), однак листом від 15.04.2024 відповідач у виплаті відшкодування відмовив (а.с.56). Сума збитків, завдана позивачу відповідачем відшкодована не була, що стало підставою для звернення до суду. Зважаючи на те, що саме [PERSON] є винним у спричиненні збитків [PERSON] , та на момент ДТП він виконував трудові обов`язки у відокремленому підрозділі КП «Київпастранс», будучи водієм тролейбуса, відповідно до ст. 1172 ЦК України спричинену з його вини майнову шкоду повинен відшкодувати його роботодавець - відповідач по справі. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Частиною 2 статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У конкретній справі матеріалами справи повністю підтверджується факт заподіяння шкоди відповідачем майну позивача - транспортному засобу, реальна вартість матеріальної шкоди у розмірі 33015,04 грн. та законність вимог позивача щодо відшкодування відповідачем реальних збитків. У зв`язку з спричиненням шкоди позивачу, останнім укладено договір про проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля. Відповідно до Акту виконаних робіт від 22.11.2023 р. вартість робіт щодо складання Висновку про оцінку вартості матеріального збитку становить 3 500,00 грн. Витрати щодо проведення оцінки вартості матеріального збитку підлягають відшкодуванню потерпілій особі за рахунок винної сторони, незалежно від того, чи поніс позивач такі витрати станом на день розгляду даної справи судом, чи повинен був буде сплатити таку суму на рахунок ФОП, який склав звіт. Відтак, суд вважає за необхідне стягнути вказану суму з відповідача, незважаючи на доводи представника відповідача про відсутність в матеріалах справи квитанції, яка б підтверджувала факт проведення оплати. Що стосується відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Стаття 1172 ЦК України покладає обов`язок відшкодувати моральну шкоду також на роботодавця працівника, з вини якого спричинену моральну шкоду. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд вважає справедливою сумою 5 000 грн., адже така сума здатна покрити моральні страждання особи, понесені нею у зв`язку з пошкодженням її майна та необхідністю здійснення судового захисту порушених прав. Доказів про понесення страждань, які необхідно компенсувати більшою сумою, позивачем не надано. Відповідно до ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У той же час, згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи встановлені вище обставини та норми чинного законодавства України, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково та стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" на користь [PERSON] 33015,04 грн. на відшкодування майнової шкоди, 3 500 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з оцінкою транспортного засобу, 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн. згідно з квитанцією № ZA8Z-BAZ5-ЗE7E від 20 червня 2024 року. З огляду на наведене, вказана сума судового збору підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial