Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із позовом до виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просять визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 92,7 м2, житловою площею 65,9 м2, допоміжна площа 26,8 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких право власності на 1/5 частину даного майна, яка належала [PERSON] як члену колишнього колгоспного типу двору, на 1/5 частину даного майна, яка фактично успадкована [PERSON] за заповітом, але юридично не оформлена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та на 1/5 частина даного майна, яка фактично успадкована [PERSON] за законом, але юридично не оформлена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , крім того визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/5\~частину даного\~житлового будинку,\~а також\~визнати за [PERSON] , як членом колишнього колгоспного типу двору право власності на 1/5 частину цього ж житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Позовні вимоги мотивують тим, що [PERSON] є дочкою позивача [PERSON] , відповідно [PERSON] є дідом [PERSON] , а [PERSON] є її бабою. Зазначають, шо будинок [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . Виходячи з даних, так як будинок станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: [ADDRESS] (до перейменування 1-го Травня) Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області була [PERSON] , 1910 року народження, а членами двору: [PERSON] , 1943 року народження, [PERSON] , 1938 року народження, [PERSON] , 1972 року народження, і [PERSON] , 1973 року народження, з врахуванням рівності часток усіх членів двору, відповідно їм належало по 1/5 частці у даному дворі (будинку). Стверджують, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та якою було складено заповіт в користь [PERSON] , відкрилася спадщина, в тому числі і на частку в житловому будинку [ADDRESS] . [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті своєї матері, [PERSON] , оскільки був зареєстрований та постійно проживав з нею на день її смерті, тобто станом на 27 листопада 2004 року, не відмовлявся від прийняття спадщини. Однак, юридично спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] не оформив, спадкова справа після смерті [PERSON] не реєструвалася. Після смерті члена колишнього колгоспного типу двору [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина за законом, в тому числі і на частку в житловому будинку [ADDRESS] , яка належала [PERSON] як члену колишнього колгоспного типу двору. [PERSON] як батько померлого [PERSON] був спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина. [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за законом першої черги після смерті сина, [PERSON] , оскільки був зареєстрований та постійно проживав з ним на день його смерті, тобто станом на 24 квітня 2016 року, не відмовлявся від прийняття спадщини. Однак, юридично спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] не оформив. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина, ним за життя було складено заповіт на все майно в користь [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , за життя нею також було складено заповіт на все майно в користь [PERSON] . [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті свого діда, [PERSON] та баби, [PERSON] , оскільки проживала з ними на день їх смерті, не відмовилася від прийняття спадщини, а також прийняла спадщину після смерті [PERSON] і враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, [PERSON] , звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину після її смерті. [PERSON] Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вихідним № 1079/01-16 від 21 грудня 2023 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галань Ольгою Ярославівною було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що [PERSON] як заявником надано свідоцтво про право власності на будинок з якого вбачається, що господарство в [ADDRESS] , головою якого був [PERSON] , померлий [INFO] відноситься до колгоспного двору типу, а згідно довідки Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 14 від 06 липня 2023 року за № 471 станом на 30 червня 1990 року головою двору була вказана [PERSON] , яка померла [INFO] , та інші члени двору. Після смерті [PERSON] її син, [PERSON] , померлий [INFO] , спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив. Листом за вихідним № 1080/01-16 від 21 грудня 2023 року Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції фактично відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки не було подано в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок [ADDRESS] на члена двору, а саме [PERSON] , яка відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 14 від 06 липня 2023 року за № 471 станом на 30 червня 1990 року була членом колгоспного двору (будинку), що розташований в [ADDRESS] . А тому вважають, що право позивача [PERSON] на спадкування 4/5 часток житлового будинку [ADDRESS] підлягає захисту в судовому порядку. Крім того заначають, що [PERSON] була членом колгоспного типу двору [ADDRESS] станом на 30.06.1990 року та до 15.04.1991 року не втратила права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору за нею підлягає визнанню право власності на 1/5 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору. Як наслідок просять позов задовольнити. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 11 вересня 2024 року о 11 год. 30 хв. Витребувано із Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області копію спадкової справи № 231/2023, яка зареєстрована 07 липня 2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , копію спадкової справи № 230/2023, яка зареєстрована 07 липня 2023 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , копію спадкової справи, а у разі не реєстрації спадкової справи, належним чином завірену копію інформаційної довідки щодо відсутності реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмові заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішення справи покладаються на думку суду. Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Крім того на виконання вимог ухвали суду із Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області надійшли належним чином завірена копія спадкової справи № 231/2023, яка зареєстрована 07 липня 2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , копія спадкової справи № 230/2023, яка зареєстрована 07 липня 2023 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , копію інформаційних довідок щодо відсутності реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , копія спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивачів, представника відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач фактично не заперечує проти позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Туринка, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України № [NUMBER] , який виданий 12 грудня 2017 року органом 4628, а позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Туринка, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 28 жовтня 1997 року. Викладеним у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 06 жовтня 2017 року, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 жовтня 2017 року у Туринківській сільській раді Жовківського району Львівської області, про що 06 жовтня 2017 року було складено відповідний актовий запис № 09. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини- [PERSON] . Тобто, дошлюбним (дівочим) прізвищем позивача [PERSON] було [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 17 липня 1996 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження [INFO] зроблено відповідний актовий запис за № 21. Її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Викладеним у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 01 травня 1993 року, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 травня 1993 року у Туринківській сільській раді Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 01 травня 1993 року було зроблено запис за № 4. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . Тобто, дошлюбним прізвищем позивача [PERSON] було Велика. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Львівської області 19 лютого 1972 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження 19 лютого 1972 року було зроблено запис за № 4. Її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Тобто, [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , а [PERSON] є її матір`ю. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] є дочкою позивача [PERSON] , відповідно [PERSON] є дідом [PERSON] , а [PERSON] є її бабою. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно Туринківською сільською радою Львівської області 15 травня 1957 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 13 листопада 1943 року було зроблено запис за № 54. Його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] яке видане Туринківською сільською радою Львівської області 21 липня 1973 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження 21 липня 1973 року було зроблено запис за № 23. Його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Вкладеним у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00044602151, сформованим 18 квітня 2024 року Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 січня 1950 року у виконавчому комітеті Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що було складено актовий запис № 14. З свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке видане виконкомом Туринківської сільської ради 15 травня 1987 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 87 від 16 квітня 1987 року та записаного 17 травня 1987 року в реєстрову книгу за № 93, вбачається, що будинок [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . Викладеним у довідці № 569, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, стверджується, що колишня вулиця 1-го Травня в селі Туринка Жовківського району Львівської області змінена на вулицю І. Франка рішенням шостої сесії двадцять першого скликання Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області від 16 жовтня 1991 року. З виписки з погосподарської книги № 3 Турнківської сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 30 червня 1990 року № 570, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що будинок в [ADDRESS] (до перейменування 1-го Травня) Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області станом на 30 червня 1990 року належав до колгоспного типу двору, станом на 30 червня 1990 року були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1910 року народження, голова колгоспного двору, [PERSON] , 1943 року народження, син, [PERSON] , 1938 року народження, невістка, [PERSON] , 1972 року народження, онука і [PERSON] , 1973 року народження, онук. Викладеним у виписці з погосподарської книги № 3 Турнківської сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 15 квітня 1991 року № 571, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, стверджується, що будинок в [ADDRESS] (до перейменування 1-го Травня) Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області станом на 15 квітня 1991 року належав до колгоспного типу двору, станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1910 року народження, голова колгоспного двору, [PERSON] , 1943 року народження, син, [PERSON] , 1938 року народження, невістка, [PERSON] , 1972 року народження, онука і [PERSON] , 1973 року народження, онук. Згідно ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~20\~від 22.12.1995\~року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх\~\~його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Виходячи з даних, так як будинок станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: [ADDRESS] (до перейменування 1-го Травня) Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області була [PERSON] , 1910 року народження, а членами двору: [PERSON] , 1943 року народження, [PERSON] , 1938 року народження, [PERSON] , 1972 року народження, і [PERSON] , 1973 року народження, з врахуванням рівності часток усіх членів двору, суд приходить до висновку, що відповідно їм належало по 1/5 частці у даному дворі (будинку). Суд враховує, що [PERSON] помер [INFO] , про що 07 травня 1990 року в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Львівської області 07 травня 1990 року. Тобто [PERSON] станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року не був членом колгоспного типу двору, оскільки помер ще [INFO] . Велика [PERSON] померла [INFO] , про що 29 листопад 2004 року в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 29 листопада 2004 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на частку в житловому будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Велика [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на час смерті і на за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] . Даний заповіт 19 листопада 2004 року був посвідчений [PERSON] , виконуючою обов`язків секретаря виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 237. Даний заповіт заповідачем не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости села Л. Великої. А тому, [PERSON] був спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Суд бере до уваги що [PERSON] та [PERSON] є фактично тотожними іменами, відповідно по батькові [PERSON] та [PERSON] також. [PERSON] та [PERSON] також є тотожними іменами, як і [PERSON] та [PERSON] . Тобто, зважаючи на викладене вище, чоловік [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON] помер ще до її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). З довідки № 551, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянка [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня смерті, [INFO] , у [ADDRESS] . Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 563, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянин [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з громадянкою [PERSON] до дня її смерті, [INFO] , в [ADDRESS] і вели спільне господарство. З довідки № 557, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що на день смерті громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] мала такий склад сім`ї: [PERSON] , 1943 року народження, син; [PERSON] , 1938 року народження, невістка; [PERSON] , 1972 року народження, онука; [PERSON] , 1973 року народження, онук; [PERSON] , 1967 року народження, зять; [PERSON] , 1993 року народження, правнук і [PERSON] , 1996 року народження, правнука. Тобто [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті своєї матері, [PERSON] , оскільки був зареєстрований та постійно проживав з нею на день її смерті, тобто станом на 27 листопада 2004 року, не відмовлявся від прийняття спадщини. Однак, юридично спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] не оформив, спадкова справа після смерті [PERSON] не реєструвалася. Член колишнього колгоспного типу двору [PERSON] помер [INFO] , про що 26 квітня 2016 року було складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Турнківською сільською радою Жовківського району Львівської області 26 квітня 2016 року. А тому, після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на частку в житловому будинку [ADDRESS] , яка належала [PERSON] як члену колишнього колгоспного типу двору. З довідки № 555, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянин [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня смерті, [INFO] у [ADDRESS] . З довідки № 568, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що заповіт від імені громадянина [PERSON] у Туринківській сільській раді не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] і нотаріусом, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тобто, [PERSON] як батько померлого [PERSON] був спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина. З довідки № 564, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянин [PERSON] , батько [PERSON] , був зареєстрований та проживав разом з сином, [PERSON] , до дня його смерті, [INFO] , в [ADDRESS] і вели спільне господарство. Тобто, [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за законом першої черги після смерті сина, [PERSON] , оскільки був зареєстрований та постійно проживав з ним на день його смерті, тобто станом на 24 квітня 2016 року, не відмовлявся від прийняття спадщини. Однак юридично спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] не оформив. [PERSON] помер [INFO] , про що 12 квітня 2018 року було складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області 12 квітня 2018 року. [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати йому на час його смерті і на що за законом він матиме право, заповів своїй онуці, [PERSON] , тобто позивачу 1 у справі. Даний заповіт 12 березня 2018 року був посвідчений [PERSON] , секретарем виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 19. Даний заповіт заповідачем не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости села Л. Великої. Велика [PERSON] померла [INFO] , про що 23 січня 2023 року було складено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане старостою Турнківського старостинського округу № 14 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 23 січня 2023 року. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на час її смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своїй онуці, [PERSON] , тобто позивачу 1 у справі. Даний заповіт 12 березня 2018 року був посвідчений [PERSON] , секретарем виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 18. Даний заповіт заповідачем не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости села Л. Великої. З довідки № 553, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянин [PERSON] зареєстрований та проживав до дня смерті, [INFO] , у [ADDRESS] . З довідки № 554, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянка [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня смерті, [INFO] , у [ADDRESS] . З довідки № 561, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянка [PERSON] проживала разом з громадянином [PERSON] до дня його смерті, [INFO] , [ADDRESS] (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області і вели спільне господарство. З довідки № 562 яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянка [PERSON] проживала разом з громадянкою [PERSON] до дня її смерті, [INFO] , [ADDRESS] і вели спільне господарство. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, [PERSON] звернулася в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, [PERSON] , в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] . Тобто, [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті свого діда, [PERSON] та баби, [PERSON] , оскільки проживала з ними на день їх смерті, не відмовилася від прийняття спадщини, а також прийняла спадщину після смерті [PERSON] і враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, [PERSON] , звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину після її смерті. Внаслідок звернення позивача [PERSON] Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області 07 липня 2023 року було зареєстровано після смерті [PERSON] спадкову справу № 231/2023, номер у спадковому реєстрі 70903000, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 73115276 від 07 липня 2023 року. Державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань Ольгою Ярославівною 29 липня 2024 року були видані позивачу 1 [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , 1943 року народження, який помер [INFO] , а саме: 1) серії [NUMBER] , яке зареєстроване в реєстрі за № 1250, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,5022 га, що розташована на території Туринківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією, Львівської області 30 січня 2009 року серії ЯД № 437183, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 01:09:455:00028, кадастровий номер землі 4622789200:30:000:0027; 2) серії НТM № 118476, яке зареєстроване в реєстрі за № 1251, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,4701 га, що розташована на території Турнківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 30 січня 2009 року серії ЯД № 437149, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 01:09:455:00029, кадастровий номер землі 4622789200:02:000:0027; 3) серії НТM № 118477, яке зареєстроване в реєстрі за № 1252, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,1000 га, що розташована на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 20 листопада 2001 року серії ЛВ № 013279, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 493, кадастровий номер 4622789200:28:000:0066, після смерті якої [PERSON] спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав; 4) серії НТM № 118478, яке зареєстроване в реєстрі за № 1253, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,7100 га, що розташована на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 20 листопад 2001 року серії ЛВ № 013279, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 493, кадастровий номер землі 4622789200:35:000:0276, після смерті якої [PERSON] спадщину фактичну прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Факт видачі позивачу [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] підтверджує те, що вона прийняла спадщину після його смерті. Позивач [PERSON] є власницею даного майна, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 388685193, № 388687245, № 388690035, № 388691812 відповідно, які сформовано [PERSON] , Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області 29 липня 2024 року. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вихідним № 1079/01-16 від 21 грудня 2023 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галань Ольгою Ярославівною було відмовлено позивачу 1 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що [PERSON] як заявником надано свідоцтво про право власності на будинок з якого вбачається, що господарство в [ADDRESS] , головою якого був [PERSON] , померлий [INFO] відноситься до колгоспного двору типу, а згідно довідки Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 14 від 06 липня 2023 року за № 471 станом на 30 червня 1990 року головою двору була вказана [PERSON] , яка померла [INFO] , та інші члени двору. Після смерті [PERSON] її син, [PERSON] , померлий [INFO] , спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив. Всі члени двору мають право на частку, частка померлих не визначена в майні двору. Внаслідок, звернення позивача 1 [PERSON] Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області 07 липня 2023 року було зареєстровано після смерті [PERSON] спадкову справу № 230/2023, номер у спадковому реєстрі 70902964, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 73115191 від 07 липня 2023 року. Однак, листом за вихідним № 1080/01-16 від 21 грудня 2023 року Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції фактично відмовлено позивачу 1 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки не було подано в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок [ADDRESS] на члена двору, а саме [PERSON] , яка відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 14 від 06 липня 2023 року за № 471 станом на 30 червня 1990 року була членом колгоспного двору (будинку), що розташований в [ADDRESS] . У випадку відсутності такого документа, роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із довідки № 3363, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 18 червня 2024 року, вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року, житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Туринківської сільської ради 15 травня 1987 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 87 від 16 березня 1987 року за записано 17 травня 1987 року в реєстрову книгу № 93. Дублікат свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок не видавався. Згідно нового адміністративно-територіального устрою України село Туринка належить до Жовківської територіальної громади Львівського району Львівської області. Відповідно до частини 3\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV\~речові права на нерухоме майно\~та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року,\~визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК України\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином право власності на колгоспний двір (житловий будинок) [ADDRESS] було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом під час судового розгляду, в позивачів відсутній правовстановлюючий документ на частку майна померлої [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 17 червня 2024 року, та з довідки-характеристики № 3362, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 18 червня 2024 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , вбачається, що рік побудови житлового будинку 1967, загальна площа житлового будинку 92,7 м. кв., житлова площа 65,9 м. кв., допоміжні приміщення: коридор, площею 4,8 м. кв., кладова, площею 5,8 м. кв., коридор, площею 12,3 м. кв., гардеробна, площею 3,9 м. кв., разом допоміжна площа 26,8 м. кв. При будинку є: літня кухня, сарай, сарай, погріб та споруди: ворота, огорожа, колодязь. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.\~80\~ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, позивач [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] щодо 3/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , з яких 1/5 частина даного майна належала [PERSON] як члену колишнього колгоспного типу двору, 1/5 частина даного майна фактично ним успадкована за заповітом, але юридично не оформлена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та 1/5 частина даного майна фактично ним успадкована за законом, але юридично не оформлена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Також позивач позивач [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] щодо 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , яка належала [PERSON] як члену колишнього колгоспного типу двору. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки проживала разом із спадкодавцями на день їх смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після їх смерті, а після смерті [PERSON] навпаки ще в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. А тому, право позивача [PERSON] на спадкування 4/5 часток житлового будинку [ADDRESS] підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на 4/5 частини житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Крім того, позивач [PERSON] була членом колгоспного типу двору [ADDRESS] станом на 30.06.1990 року та до 15.04.1991 року не втратила права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору та встановлених судом обставин справи за нею підлягає визнанню право власності на 1/5 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Outcome: approved