Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

До Воловецького районного суду звернувся позивач [PERSON] із вищезазначеним позовом. Позов мотивовано тим, що позивач [PERSON] , [INFO] , перебував у шлюбі із відповідачкою [PERSON] , [INFO] . Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). 12.07.2021 року рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області у справі №936/528/21 шлюб між позивачем з відповідачкою розірвано. Посилається позивач на те, що сторонами була досягнута усна домовленість проте, що дочка [PERSON] проживатиме разом із позивачем, а син [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] . Відповідачка [PERSON] зареєстрована разом із малолітнім сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] , вона на даний час перебуває за кордоном у Республіці Польща і не відвідувала дитину [PERSON] з моменту виїзду за кордон із серпня 2023 року. Натомість, позивач зазначає, що він виїжджати нікуди не планує, проживає у індивідуальному житловому будинку, де наявні всі необхідні умови для комфортного проживання доньки, має стабільний дохід. Позивач стверджує, що донька також виявила бажання проживати із ним, оскільки дуже прихильна до нього та любить його як батька. Посилаючись на зазначені обставини просить суд, визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] та залишити дитину [PERSON] , [INFO] на самостійному утриманні й вихованні батька [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив такі задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак надіслала на електронну адресу суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, оскільки вона перебуває за кордоном, щодо задоволення позову не заперечує. У заяві також підтвердила, що вона вже тривалий час із сімєю не проживає, а їхня спільна донька [PERSON] проживає й перебуває на утриманні та вихованні позивача. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Жденіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, в додаток надано висновок комісії з питань захисту прав дітей. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Згідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними було зареєстровано 28 липня 2012 року Виконкомом Розтоцької сільської ради Воловецького району Закарпатської області. За час шлюбу в сторін народилися двоє спільних дітей. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.07.2013 р. зареєстрованого Виконавчим комітетом Жденіївської селищної ради Воловецького району Закарпатської області, вбачається що [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками є: у графі батько « [PERSON] », у графі мати « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11 липня 2018 року Воловецьким відділом державних актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, вбачається що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батьками є: у графі батько « [PERSON] », у графі мати « [PERSON] ». За рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 12.07.2021 року в справі №936/528/21 шлюб між сторонами розірвано. Із матеріалів справи вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстровані і проживають окремо, позивач за адресою: [ADDRESS] , а відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Малолітні діти сторін: донька [PERSON] навчається в Жденіївському ОЗЗСО І-ІII ступенів Жденіївської селищної ради Мукачівського району (у 6 класі) та проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , а син [PERSON] зареєстрований разом із мамою за адресою: [ADDRESS] . Статтею 141 СК України передбачено, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно із ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Згідно із ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св 18) зазначено, що «тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Як роз`яснено у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Отже, з аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. З аналізу практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю, визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4). Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п.1 ст.9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. З висновку органу опіки та піклування «Про визначення місця проживання малолітніх дітей» затвердженого рішенням Виконавчого комітету Жденіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області від 12.06.2024 р. за № 458, вбачається, що в ході проробленої роботи було встановлено, що між батьками [PERSON] та [PERSON] була досягнута усна згода про те, що донька - [PERSON] проживатиме разом з батьком [PERSON] , а син [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Відповідно до витягу №528 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10.06.2024 року [PERSON] зареєстрована та фактично проживає разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Мама - [PERSON], [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом із сином - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини повідомив, що мама перебуває за кордоном у Республіці Польща і не відвідувала дитину з моменту виїзду за кордон від серпня 2023 року. Службою у справах дітей Жденіївської селищної ради 10.06.2024 проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] та було встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] дійсно проживає разом з батьком. В результаті проведеного обстеження умов проживання встановлено, що житло, у якому проживає малолітня дитина - це приватний одноповерховий будинок з усіма зручностями, з електро та водопостачанням і газовим опаленням, який складається з 4-х кімнат, кухні, ванни, коридору, господарських споруд та присадибної ділянки. Для виховання та розвитку [PERSON] батьком створено такі умови: дівчина має окрему кімнату, письмовий стіл, шафу для одягу, одяг в достатній кількості. Забезпечення продуктами харчування в повній мірі. Збережено належний санітарний гігієнічний стан житла. За вказано адресою також проживає бабуся дитини [PERSON] , [INFO] та дідусь - [PERSON] , [INFO] . Умови проживання сім`ї - задовільні. Батько дитини, бабуся та дідусь задовольняють потреби дитини у догляді та вихованні. Зі слів [PERSON] , батька дитини, з`ясовано, що мама з сім`єю не проживає, не підтримує стосунків, не цікавиться здоров`ям дитини, не бере участі у її житті. Малолітня [PERSON] повністю перебуває на утриманні та вихованні батька. Батько малолітньої [PERSON] працює головним майстер-сержатом служби цивільного захисту 9 державної пожежно-рятувальної частини (м. Мукачево) 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Закарпатській області з 01.07.2021 року по теперішній час та має стабільний заробіток, що підтверджується довідкою вищевказаної установи від 07.06.2024р №99. Також, у вищевказаному висновку зазначено, що питання про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] 11.06.2024 року було розглянуто комісією з захисту прав дитини Жденіївської селищної ради. [PERSON] повідомив, що дружина разом із сином [PERSON] виїхала та проживає за кордоном. У телефонній розмові [PERSON] підтвердила, що вона дійсно перебуває за кордоном в Республіці Польща разом із сином [PERSON] та не має можливості бути присутньою на засіданні комісії з прав захисту дитини з даного питання. Вона підтвердила, що [PERSON] на даний час дійсно проживає разом з батьком і не заперечує щодо визначення місця проживання разом з батьком [PERSON] . Батько дітей повідомив комісії, що має доброзичливі відносини з дитиною. Завжди виконує обов`язки по її вихованню та утриманню, створює для неї належні житлово-побутові умови проживання, піклується про її здоров`я, забезпечує духовний та розумовий розвиток, має стабільний заробіток. У соціумі зарекомендував себе з позитивної сторони: ввічливою, добропорядною врівноваженою людиною. Таким чином, враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , що повністю відповідає інтересам дитини і не порушує її прав та законних інтересів. Крім цього, судом досліджено характеристику від 07.06.2024 видану директором Жденіївського ОЗЗСО І-ІII ступенів Жденіївської селищної ради Мукачівського району Далекорей І., відповідно до якої учениця 6 класу [PERSON] навчається в закладі освіти з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе як добра і чуйна дитина. Систематично відвідує заклад освіти, ніколи не запізнюється на уроки, охайний зовнішній вигляд, завжди одягнена відповідно до погоди. Учениця на всі уроки забезпечена необхідним шкільним приладдям. Навчається на середньому рівні, в повну міру своїх сил. На уроках уважна, активна, виявляє логічне, творче мислення. Бере активну участь у шкільному житті. Учениця без поважних причин не пропускає уроків. Дівчина врівноважена, старанна, скромна, весела, товариська, дисциплінована. Має багато друзів, підтримує товариські стосунки з багатьма учнями. Користується повагою серед товаришів і однокласників. Батько, [PERSON] , бере активну участь у житті класу, відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини. Мати, [PERSON] , із дитиною не спілкується, з сімєю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником зв`язок не виходить, на батьківські збори не з`являється. У відповідності довідки виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Жденіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, встановлено, що гр. [PERSON] [INFO] , мешканець [ADDRESS] , дійсно проводить догляд за своєю дитиною, [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає з своїм батьком за вищевказаною адресою. Окрім того, слід відзначити що, згідно характеристики Жденіївської селищної ради Закарпатської області від 06.06.2024 р., вбачається, що громадянин [PERSON] , 1984 р.н зареєстрований в [ADDRESS] , розлучений, самостійно виховує доньку - [PERSON] , 2013 р.н., яка являється ученицею Жденіївського ОЗЗСО І-Ш ступенів. Далекорей [PERSON] проживає разом з батьками, які являються особами з групою інвалідності. Являється працівником ДСНС. Характеризується, як неконфліктна людина, яка свідомо виконує поставлені доручення. У громадських місцях поводиться стримано. Заяв і скарг до виконкому селищної ради у письмовій формі на його поведінку не надходило. З огляду на наведені обставини, зокрема, ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, проживання дитини на даний час із батьком, який піклується про її навчання та виховання, виявляє до дитини увагу та турботу, відсутність обставин, які б свідчили, що таке бажання дитини суперечить її інтересам, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення умов, необхідних для повноцінного фізичного, психічного і духовного розвитку дитини [PERSON] , слід визначити її місце проживання разом із батьком [PERSON] на його самостійному утриманні та вихованні. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved