Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного подружнього життя з відповідачем [PERSON] , шлюб з якою розірвано рішенням суду від 21.08.2013, у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 вересня 2013 року з нього на користь вказаного відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного, починаючи з 03.09.2013. Крім того, від шлюбу з [PERSON] , шлюб з якою розірвано, відповідач має дитину [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.12.2021 з позивача на користь вказаного відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.11.2021 і до досягнення дитиною повноліття. За таких підстав розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання його дітей на даний час становить 50 відсотків його доходу (заробітку). Позивач не оспорює та повністю усвідомлює свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дітей, однак на даний час у нього змінився сімейний та матеріальний стан, у зв`язку з чим він змушений звертатися до суду про зменшення розміру аліментів на утримання дітей. Так позивач зазначає, що він створив нову сім`ю і проживає із [PERSON] , яка перебуває на його утриманні, без реєстрації шлюбу. Разом з ними проживає та перебуває на утриманні позивача донька [PERSON] [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на даний час не працює, аліменти на утримання своєї дитини не отримує, бо є одинокою матір`ю. Отже, у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки він створив сім`ю, а тому на утриманні позивача, окрім його двох дітей від попередніх шлюбів, перебуває його цивільна дружина та її донька, що суттєво впливає на його матеріальний стан. Також позивач вказує на значні матеріальні витрати по сплаті комунальних послуг за квартиру, в якому він та його сім`я проживають. За таких підстав позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачів на утримання дітей з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 05.07.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.08.2024. Також роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачам копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та надано строк для подання відзиву. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.09.2024. 15.08.2024 до суду від представника відповідачів адвоката Кушніра Ю.П. надійшли аналогічні за змістом відзиви на позовну заяву, в яких представник відповідачів просить у задоволенні позову відмовити. Відзиви на позовну заяву мотивовані тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт погіршення його майнового стану, а також факт створення ним нової сім`ї. Також представник відповідачів вказує, що утримання позивачем дитини [PERSON] є похвальним, проте ніяк не може слугувати доведенню обставин погіршення майнового чи зміні сімейного стану позивача та не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються на його дітей. 18.09.2024 позивач та його представник, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання до суду не з`явились, представник позивача подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її та позивача відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі та\~їх представник, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явились без повідомлення причин своєї неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Частина 1 ст. 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що позивач є батьком двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 14, 15). На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.09.2013 з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного, починаючи з 03.09.2013 (а.с. 16). Також па підставі судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.12.2021 з позивача на користь відповідача [PERSON] ) на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.11.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Також відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18). Крім того, аналіз цієї норми права дозволяє дійти висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20. Також у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій\~статті 182 СК України. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду у справі № 303/369/20 від 29.01.2021. Отже утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частина 4 ст. 82 ЦПК України визначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач, обґрунтовуючи даний позов, посилається на те, що у нього змінився сімейний стан, бо він створив нову сім`ю із [PERSON] , яку він утримує. Також позивач утримує доньку [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що також впливає і на його матеріальний стан. Вказані обставини є підставами для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання його дітей. Крім того позивач несе витрати на оплату комунальних послуг за квартиру, в якій він та його сім`я проживають. На підтвердження вказаних обставин позивач подав суду ряд доказів, а саме копії довідок № 56 від 04.10.2022, № 33, 34 від 08.08.2024 за підписом голови ЖБК №9, згідно яких позивач проживає однією сім`єю із [PERSON] , ведуть спільне господарство за адресою [ADDRESS] . До складу сім`ї позивача входить [PERSON] та її донька [PERSON] , 2009 року народження. Квартира належить на праві власності батьку позивача [PERSON] . Плату за квартиру здійснює позивач [PERSON] вчасно, заборгованості немає. (а.с. 18, 71, 72). Також позивачем надана копія довідки № 1320 від 09.12.2015, виданої заступником начальника управління соціального захисту населення райдержадміністрації, згідно якої мати дитини [PERSON] перебуває на обліку та отримує допомогу на дітей одиноким матерям в період з 01.10.2009 по 31.07.2027 (а.с. 19). Крім того з наданих роздруківок платіжних інструкцій вбачається, що позивач регулярно здійснює грошові перекази на ім`я цивільної дружини [PERSON] (а.с. 73-89), а згідно копій фіскальних чеків несе витрати на утримання квартири по [ADDRESS] (а.с. 90-92). Вказані докази вказують на те, що після ухвалення 19.09.2013 судом рішення та видачі 07.12.2021 судового наказу про стягнення аліментів на дітей позивача сімейний стан [PERSON] змінився, він створив нову сім`ю із [PERSON] , яку утримує. Також на утриманні позивача перебуває неповнолітня донька [PERSON] - [PERSON] . Крім того судом встановлено, що позивач несе витрати на сплату комунальних послуг за квартиру, в якій проживає він та члени його сім`ї. Отже, матеріальний та сімейний стан\~позивача змінились, що є підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, виходить з такого. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до\~ч.\~5\~ст.\~183\~ЦПК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, законодавцем встановлений мінімальний гарантований безспірний розмір частки від заробітку (доходу) аліментів, що сплачується на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання дітей позивача [PERSON] та [PERSON] щомісяця, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав відповідача та малолітніх дітей. Таким чином, з огляду на наведені вище обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, тобто з моменту набрання рішенням суду законної сили. Оскільки позивач не наполягає на стягнення судових витрат із відповідачів, то судові витрати по справі суд вирішив залишити за позивачем.

Outcome: approved