Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~15.04.2024 позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Мілоан», про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] 04.05.2021 уклала кредитний договір №4458425 з ТОВ « Мілоан». На підставі вказаного договору [PERSON] були перераховані кредитні кошти у розмірі 10000 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала. \~ \~ \~ \~13.09.2021 між ТОВ « Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір відступлення прав вимоги №07Т, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою, документально підтвердженою та становить 43340 грн., з яких: 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 32640 грн. заборгованість за відсотками; 700 грн. заборгованість за комісіями. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 43340 грн. та понесені судові витрати по справі. \~\~ \~ \~ \~ \~22.04.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження по справі з повідомленням сторін, справу призначено до судового розгляду. Розгляд справи неодноразово відкладався. \~ \~ \~ \~Сторони у судове засідання 16.09.2024 повторно не з`явилися. Відповідно до ухвали від 16.09.2024 судом постановлено провести заочний розгляд справи, з ухваленням заочного рішення. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що усі учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, суд розглядає справу з урахуванням положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~За правилами статей\~12,\~13,\~76-81,\~89 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно\~статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом частини першої\~статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно\~статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Мілоан»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються фінансовою установою, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим остання має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості, позивач посилався на договірний характер таких правовідносин. Так, позивач у позові посилається на те, що 04.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №4458425. Досліджені у судовому засіданні копії анкети-заяви на кредит №4458425 від 04.05.2021 ( а.с. 14) та договір про споживчий кредит №4458425 від 04.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] з додатками ( а.с. 31-36) не містять відомостей щодо їх підписання позичальником [PERSON] . Ухвалою суду від 01.07.2024 судом було витребувано від позивача ТОВ «Діджи Фінанс» оригінал договору про споживчий кредит №4458425 від 04.05.2021. Копію ухвали позивачем отримано 02.07.2024 через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» ( а.с. 96) та 06.09.2024 засобами поштового зв`язку (а.с. 111). Позивач витребувані судом докази на адресу суду не надав, про неможливість їх надання суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~положень ст.\~95\~ЦПК України,\~письмовими доказами\~є документи\~(крім\~електронних документів),\~які містять\~дані про\~обставини,\~що мають\~значення для\~правильного вирішення\~спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. \~ \~ \~ \~Аналогічні положення містяться у положеннях ст. 100 ЦПК України та стосуються електронних доказів. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд не бере до уваги, як доказ договір № 4458425 від 04.05.2021 укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Сукупність інших доказів, які наявні у матеріалах справи не підтверджує наявність між сторонами договірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Платіжне доручення, яке додане до матеріалів справи не підтверджує наявність між сторонами договірних правовідносин, інформації про отримання вказаних коштів відповідачем та на яких умовах кошти надавалися відповідачу. Надані позивачем розрахунки заборгованості не є первинними документами, які підтверджують укладення договору на умовах, які вказані позивачем у позовній заяві. Таким чином, позивачем не доведено факту укладення 04.05.2021 договору з відповідачем, отримання відповідачем від ТОВ «Мілоан» кредитних коштів. \~ \~ \~ \~У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed