Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

20 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив визнати за ним право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті своєї баби. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Він є спадкоємцем за заповітом та прийняв житловий будинок своєї баби визначений. Він є єдиним спадкоємцем п`ятої черги спадкоємців за законом щодо майна неохопленого заповітом, а саме земельних ділянок згідно державного акта на право власності на землю. В оформленні спадщини на землю нотаріус йому відмовила, у зв`язку з відсутністю оригінала державного акта. Покликаючись на це, він не має можливості оформити право власності на землю в нотаріальній конторі, у зв`язку з чим просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився. Згідно письмової заяви просив справу розглядати за його відсутності, а позов задовольнити. Зарічненська селищна рада в письмовій заяві від 10 вересня 2024 року просить розглядати справу без їх участі та ухвалити рішення згідно з чинним законодавством. За змістом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] (а.с.14). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом НМО 090938 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , а саме житлового будинку в [ADDRESS] є її внук [PERSON] , тобто позивач по справі (а.с.18). [PERSON] за життя набула права власності на земельні ділянки, а саме площею 0,7586 га кадастровий номер 5622255100:17:000:0183, площею 0,5652 га кадастровий номер 5622255100:13:000:0293, площею 1,1180 га кадастровий номер 5622255100:12:000:0266, площею 1,0491 га кадастровий номер 5622255100:15:000:0052 для ведення особистого селянського господарства, що посвідчується державним актом на право власності не земельну ділянку ЯБ № 605440 (а.с.20). Державний акт виданий 14 квітня 2006 року на ім`я [PERSON] , хоча вона з моменту одруження 06 квітня 1975 року змінила дівоче прізвище [PERSON] новим прізвищем [PERSON] (а.с.13). У всіх досліджених судом документах щодо отримання бабою позивача землі, її прізвище указано як [PERSON] , що на переконання суду на змінює обсягу набутих нею за життя прав на землю. Факт належності вищезазначених земельних ділянок спадкодавиці, окрім державного акту стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія РВ № 008467 на 4,67 умовних кадастрових гектари (а.с.21). Розпорядженням Зарічненської районної державної адміністрації від 30 січня 2006 року № 37 Про виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Зарічненської селищної ради затверджено список пайовиків яким вирішено видати державні акти. Згідно затвердженого списку до рішення баба позивача записана за № 175 (а.с. 22, 26). Згідно з витягами з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, НВ-5600614752024, НВ-1800296342024, НВ-0700324212024, НА-5600614902024 їх власниками записана [PERSON] (а.с. 29-56). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 23 лютого 2024 року державний нотаріус Корецької державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа щодо належності майна спадкодавцю. (а.с.19). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На даний час Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що позивач має право на спадщину за законом після смерті своєї баби, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянки втрачений та виписаний на ім`я [PERSON] замість правильного [PERSON] , яка була однією і тою ж особою, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Позивач [PERSON] просить залишити судові витрати за ним.

Outcome: approved