Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Короткий зміст вимог. 29.07.2024 представник заявниці адвокат Габор В.В. звернулася до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що 17.05.1991 виконавчим комітетом Охтирської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого [PERSON] набуто право приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . З метою внесення даних щодо права власності на квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявниця звернулася до державного реєстратора виконавчого комітету Охтирської міської ради та надала відповідний пакет документів. Однак заявниці було відмовлено у проведенні реєстраційних дій через розбіжність у написані прізвища заявниці. Так у свідоцтві про право власності від 17.05.1991 прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] » (рос. мовою) замість правильного « [PERSON] » (рос. мовою). Виконавчий комітет відмовляється вчиняти будь-які дії щодо виправлення допущеної ним помилки, пропонуючи вирішити вказане питання у судовому порядку. Оскільки заявниця позбавлена можливості виправити помилку в позасудовому порядку, просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.05.1991 виконавчим комітетом Охтирської міської ради народних депутатів. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.07.2024 відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника заявниці адвоката Габор В.В. надійшла заява про слухання справи у їх відсутність, просить заяву задовольнити. Представник Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області надала заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. З паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданим 29.06.2004 Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Бугрувате Охтирського району Сумської області та її прізвище на аркуші паспорта № [NUMBER] , де зазначаються анкетні дані російською мовою, зазначено як « [PERSON] » (а.с. 5). Також з паспорту заявниці вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5 зворот). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 17.09.1983 Кардашівською сільською радою Охтирського району Сумської області, 17.09.1983 [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Бугрувате Охтирського району Сумської області, уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (рос. мовою). 17.05.1991 виконавчим комітетом Охтирської міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, записане у реєстрову книгу №59 за реєстрованим номером №10066 арк. 82, яким посвідчено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності « [PERSON] » (рос. мовою) (а.с. 8). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області [PERSON] від 02.07.2024 №73919723 заявниці відмовлено у проведенні реєстраційних дій через невідповідність прізвища заявниці у документах про право власності та паспортних даних заявниці (а.с. 4). Відповідно до відповіді виконавчого комітету Охтирської міської ради від 23.07.2024 №01-45/1123, [PERSON] було роз`яснено, що питання встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, слід вирішувати у судовому порядку (а.с. 4 зворот). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Із заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідне заявниці з метою реалізації її права розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Відповідно до листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо. Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети Суд зазначає, що на цей час в позасудовому порядку внесення змін щодо прізвища заявниці у зазначене свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок є неможливим, а встановлення факту належності заявниці вказаного документу у подальшому надасть можливість реалізувати належне їй право розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні вимог за заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved