Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

У травні 2024 року адвокат Пронін Юрій Олександрович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 44800,00 гривень та моральну шкоду завдану внаслідок ДТП в сумі 20000,00 гривень, а також стягнути судові витрати, що складаються із сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 3391,36 гривень, витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є власником автомобіля «Hyundai Accent» д. н. з. [NUMBER] . 17.07.2023 року в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, у Покровському районі по вул. Миколи Світальського відбулась дорожньо - транспортна пригода. Внаслідок ДТП автомобіль позивача під керуванням відповідача [PERSON] отримав механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2023 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, за якою встановлено, що ДТП сталася через порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. Зазначив, що позивач за власний рахунок здійснила ремонт пошкодженого автомобіля. Вказав, що згідно рахунку-фактури, акту та квитанції до прибуткового касового ордеру, розмір заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди - ремонту склав 44800,00 гривень. Відповідач в особистій переписці з позивачем надав гарантії відшкодування витрат на ремонт пошкодженого автомобіля в добровільному порядку, однак позивачем грошові кошти на відшкодування шкоди від відповідача не отримані. Так, з метою досудового врегулювання спору, відповідачу засобами мессенджера направлено претензію з пропозицією добровільного відшкодування матеріальної шкоди позивачу, яка залишалася без реагування. За наведених обставин позивач звертається з вимогою про відшкодування відповідачем завданої матеріальної шкоди у розмірі 44800,00 гривень у судовому порядку. Крім того, представник позивача зазначає, що у зв`язку з ДТП позивачу заподіяно і моральну шкоду, яка виразилася у негативних емоціях та стресі, які зазнала позивач внаслідок пошкодження належного їй автомобіля, на відновлення якого позивач була вимушена витрачати власні кошти та зусилля, що призводило, окрім іншого, до необхідності звертатися за майновою допомогою до знайомих, оскільки відсутність власного автомобіля у позивача змусило останню змінити звичайний розклад її життя, завдало незручностей у повсякденному житті, призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час з метою відновлення порушених прав, організації свого життя, з причини того, що як сама позивач є внутрішньо переміщеною особою та інвалідом третьої групи, так і має на утриманні матір, яка потребує постійного догляду та лікування. Моральну шкоду позивач оцінює у 20000,00 гривень. Ухвалою суду від 14 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 03 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Призначений на 22 серпня 2024 року розгляд справи у судовому засіданні відкладено через неявку відповідача. Представник позивача адвокат Пронін Юрій Олександрович у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та просив їх задовольнити. Проти проведення розгляду даної справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач,\~будучи повідомленим\~у встановленому\~порядку про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~неявки до\~суду не\~повідомив,\~відзиву на\~позов не\~надав,\~клопотань про\~відкладення розгляду\~справи чи\~про розгляд\~справи у\~його відсутність\~від нього\~не надходило,\~у зв`язку\~з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято\~рішення про\~заочний розгляд\~справи. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що\~17.07.2023 року о 12.15 годині в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, Покровського району по вул. Миколи Світальського, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Hyundai Accent», державний реєстраційний номер [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, перед маневром розвороту не зайняв відповідне дистанційне положення на проїзній частині, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкод іншим учасникам, своїми діями перешкодив транспортному засобу, який виконував маневр обгону, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген Джетта», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який виконував маневр обгону. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2023 року, що за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень набрала законної сили 21 серпня 2023 року, [PERSON] , який порушив п. п. 2.3б, 10.1, 10.4, 14.3\~ ПДР, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а. с. 16-18) Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль\~«Hyundai Accent», реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а. с. 23) Згідно Акту № 1038 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг), складеного 19 лютого 2024 р. та підписаного виконавцем - ПП «Ввись», ТМ KS-AUTO і замовником - [PERSON] , роботи (послуг) по автомобілю Hyundai Accent, [NUMBER] , де наведений відповідний перелік таких, виконані у повному обсязі. За Рахунком - фактурою № 1202 від 19 лютого 2024 р. ціна робіт (послуг) склала 44800,00 гривень, що сплачено позивачем [PERSON] відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 3 від 19 лютого 2024 року. (а. с. 10, 14-15) Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено письмову претензію з пропозицією добровільного відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди, однак яка була проігнорована. (а. с. 9, 11-12) Оскільки, винним в ДТП є відповідач [PERSON] , який на відповідній правовій підставі, на момент настання ДТП, володів транспортним засобом «Hyundai Accent», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності позивачу, останній несе відповідальність за завдану позивачу матеріальну шкоду, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкоду у розмірі 40800,00 гривень. Що стосується відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000,00 гривень, суд виходить з наступного. Відповідно до\~п. п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У відповідності зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому обов`язковою умовою для можливості відшкодування моральної шкоди судом має бути доведення у належний процесуальний спосіб фактів настання такої шкоди, протиправності дій, що призвели до неї, а також наявності між цими фактами причинно-наслідкового зв`язку. Такі правові висновки зазначені у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 червня 2021 року у справі № 201/3997/18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2019 року у справі № 686/20079/18 (провадження № 61-5360св19); постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16 . Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Судом встановлено,\~що майно\~позивача \~автомобіль\~«Hyundai\~Accent»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~був\~пошкоджений внаслідок\~ДТП за\~участі цього\~ж автомобіля\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~у зв`язку\~із чим\~ [PERSON] було\~завдано суттєвих\~незручностей у\~організації її\~життя,\~що призвело\~до душевних\~переживань,\~зміни психологічного\~стану,\~та,\~на думку\~суду,\~стороною\~позивача в\~повній мірі\~обґрунтована зазначена\~оцінка моральної\~шкоди саме\~в заявленому\~розмірі,\~а тому\~позовна\~вимога про\~відшкодування моральної\~шкоди у\~розмірі 20000,00\~гривень підлягає\~задоволенню та\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача,\~що на\~переконання суду\~є достатнім з врахуванням засад розумності, справедливості та співмірності. Відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1\~ст. 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3\~ст.137 ЦПК України). Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача не надано жодного доказу в розумінні ст. 137 ЦПК України на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, а тому підстави до стягнення з відповідача таких судових витрат відсутні. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3391,36 гривень, що підтверджується квитанцією № 3654-2542-9736-9059 від 17.05.2024. (а. с. 5) На підставі викладеного,

Outcome: approved