Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

\~Представник Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 21 092,17 грн матеріальної шкоди в порядку суброгації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00797768. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Renault Logan, д.н. [NUMBER] . 22.05.2021 о 03 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Кільцева дорога, 70, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Renault Logan, д.н. [NUMBER] та транспортного засобу Skoda, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 10.06.2021 (справа №759/11789/21), відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП. Враховуючи наявність договору страхування, представник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача із заявою про настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Renault Logan, проведено його огляд, про що складено акт (дефектна відомість) та отримано рахунок №ВР-0001569 від 28.05.2021, відповідно до якого, вартість ремонту склала 60933,46 грн. У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №16603/01/921 від 09.06.2021 на суму 58253,46 грн, яку було виплачено в якості страхового відшкодування. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», згідно полісу №202356879, позивач звернувся до страхової компанії [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплатило страхове відшкодування за полісом №202356879 в розмірі 37161,29 грн, тобто полісом покрито лише частину шкоди, тому залишок невідшкодованої шкоди становить 21092,17 грн. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» 21092,17 грн матеріальної шкоди в порядку суброгації та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн. Ухвалою суду від 16.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі позивача за наявними доказами. [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2\~ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 65.12 -інші види страхування, крім страхування життя (а.с. 38). Між позивачем, як страховиком, та ТОВ «АПАРК», як страхувальником, 09.09.2020 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортну засобів № FO-00797768, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням, в тому числі транспортним засобом Renault Logan, д.н. [NUMBER] . Страхова сума за вказаним договором\~268000,00 грн. Строк дії договору з 10.09.2020 до 09.09.2021. До переліку страхових випадків за договором входить ДТП (а.с.8-18). Право власності ТОВ «АПАРК», на транспортний засіб Renault Logan, д.н. [NUMBER] , підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.22,23). Судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду міста Києва від 10.06.2021 (справа №759/11789/21) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних\~мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с.7). Як вбачається з тексту вказаної постанови, [PERSON] 22 травня 2021 року, близько 03 год. 55 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ШКОДА» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по Кільцевій дорозі, 70, в порушення вимог п.п. 10.9\~Правил дорожнього руху\~(далі - Правил), рухаючись заднім ходом не переконався у тому, що такий маневр не створить небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «РЕНО» д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ), що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана вище постанова суду є чинною і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини відповідача у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України, а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95\~ «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина, судового розгляду. ТОВ «АПАРК» звернулося до позивача з заявою про настання події та просило виплатити страхове відшкодування на рахунок СТО - ТОВ Автоцентр Голосіївський для відновлення автомобіля Renault Logan, д.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок події, що трапилася 22.05.2021 (а.с.24, 25, 30). 25.05.2021 представником страховика (позивача) складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) Renault Logan, д.н. [NUMBER] , згідно якого виявлено пошкодження останнього, зазначені у відповідному акті. Вартість відновлювального ремонту автомобіля\~ становить 60933,46 грн (а.с.27-29). Позивач 09.06.2021 склав страховий акт №16603/01/921 про виплату на підставі страхового договору № FO-797768 від 09.09.2020, укладеного з ТОВ «АПАРК», страхового відшкодування у розмірі 58253,46 грн (а.с. 31,32). Указану суму 11.06.2021 сплачено на користь ТОВ Автоцентр Голосіївський на підставі платіжної інструкції №189974 (а.с.35). Згідно з полісом страхової компанії ТДВ «СК «Альфа-Гарант» №202356879, діючим на 22.05.2021, забезпеченим транспортним засобом є легковий автомобіль марки Scoda Scala, д.н. [NUMBER] (а.с.33). Відповідно до платіжного доручення від 18.08.2021 №19418, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» перерахувало позивачу страхове відшкодування у розмірі 37161,29 грн (а.с. 37). Таким чином, залишок шкоди, який підлягає стягненню з відповідача складає 21092,17 грн (58253,46 37161, 29). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних норм законодавства. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1\~ст. 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4\~ст. 6 Закону України «Про страхування»). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у\~статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема,\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту четвертого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла особа) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Тому шкоду, завдану особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, згідно\~Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~має сплатити страховик винуватця ДТП у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно зі\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~та\~статтею 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон\~України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема ,статтею 1191 ЦК), а також\~статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до\~статті 993 ЦК,\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Таким чином, до ПАТ «Страхова група «ТАС» перейшло право вимоги до відповідача\~ [PERSON] \~на підставі\~ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відносини між позивачем ПАТ «Страхова група «ТАС» та відповідачем\~ [PERSON] регулюються правилами\~ст.993 ЦК України\~та ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Також, у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 Цивільного кодексу України\~суброгація застосовується лише до майнового страхування. У зв`язку з виплатою позивачем ПАТ «Страхова група «ТАС» страхового відшкодування потерпілій особі, до нього перейшло право вимоги (в порядку суброгації) до завдавача шкоди у деліктному зобов`язані у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем\~ [PERSON] . З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону. Таком чином, з урахуванням часткового відшкодування страховиком відповідача відшкодування у розмірі 371161,29 грн, з відповідача\~ на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» підлягає стягненню залишок понесених останнім витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування у розмірі\~21092,17 грн, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України.\~

Outcome: approved