Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

У грудні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкас із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.09.2020 року між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Z76.00615.006998534 від 07.09.2020 року про надання коштів на умовах строковості, зворотності, платності у розмірі 23 782,000 грн. на строк 12 місяців. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 9,99 % річних. 07.07.2023 року між ТОВ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, у відповідності до умов якого ТОВ «Ідея Банк» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Ідея Банк» права вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №07072023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 33 332,25 грн., з яких: 15 670,72 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 774,43 грн. - сума заборгованості за процентами, 13 887,10 грн - заборгованість за комісіями. Позивачем не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Також, 26.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10364-11/2020, на умовах строковості, зворотності, платності у розмірі 5 000,00 грн. на строк 30 днів. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 803,0000000000001% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,20% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. 11.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11082021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 11082021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 17 950,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 950,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн - сума заборгованості за пенею. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами, позивач просить стягнути з нього на свою користь заборгованість у загальному розмірі 51 282,25 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеногопозовногопровадження з повідомленням сторін. У відзиві на позовну заву відповідач вказав, що не відмовлється від взятих на себе кредитних зобов`язань за вказаними кредитними договорами, однак просить частково задовольнити вимоги ТОВ «ЄАПБ», вважаючи, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами внаслідок не доведення позивачем факту виконання умов кредитного договору позичальником. Відповідач вказав на відсутність у матеріалах справи оригіналів кредитних договорів, детального розрахунку сум заборгованості. Вважає незаконною вимогу про стягнення заборгованості за комісіями, оскільки це суперечить ч. 4 ст. 11 Закону Україн «Про споживчий кредит». Крім того зазначив, що позивачем не доведено факт отримання права вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами. Також позивач просив ухвалити рішення, яким розстрочити суму платежів за боргом на 12 частин, посилаючись на майновий стан. У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідачем на спростування зазначених у відзиві на позов доводів щодо факту перерахування кредитних коштів та сплати коштів на погашення заборгованості не надано. Заперечуючи проти прерахування кредитних коштів відповідач не надав суду відповідні банківські виписки по картковому рахунку, яким він володіє. З метою надання відповіді на викладені відповідачем у відзиві обставини, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до первісного кредитного із відповідним запитом та надає у розпорядження суду виписку по рахунку за кредитними договарим та детальний розрахунок за кредитними договорами. Також позивач вказує, що жодних нарахувань з моменту отримання права вимоги до боржника не здійснював. Зокрема Товариство звернуло увагу на те, що позивачем до позовної заяви було додано належні докази на підтвердження переходу права вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того позивач зазначив про відсутність підстав для застосування строку позовної давності до даних правовідносин. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2024 року матеріали позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами передано на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва за підсудністю. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 29.05.2024 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, ідентичний за змістом, поданому до Соснівського районного суду м. Черкаси у січні 2024 року. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07.09.2020 року між ТОВ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z76.00615.006998534 про надання коштів на умовах строковості, зворотності, платності у розмірі 23 782,00 грн на строк 12 місяців. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 9,99 (процентів) річних - процентна ставка змінювана. Відповідно до п.п.1.5. Кредитного договору Під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts), за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на веб-сайті Банку: https://ideabank.ua. Згідно п.п.1.6. Кредитного договору Дата повернення Кредиту - 07.09.2021 року. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок [NUMBER] , відкритий у Банку відповідно до порядку повернення кредиту, викладеного в Паспорті споживчого кредиту згідно Додатку №1 до даного Договору. Банк надає, кредит Позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 20501,72 гривень на рахунок [NUMBER] Позичальника, який відкритий в AT «Ідея Банк», МФО 336310, та Позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмір, 3280,28 гривні згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього Договору. Спосіб оплати - переказ коштів на рахунок ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» в AT «Ідея Банк» [NUMBER] через транзитний рахунок відкритий в AT «Ідея Банк» (п.п.1.7. Кредитного договору). Відповідно до п.п.1.8. Кредитного договору Змінювана процентна ставка, згідно п.1.3. Договору, визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу Банку в розмірі 0,49%. Згідно виписка по рахунку за кредитним договором №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року [PERSON] було перераховано кретитні кошти у розмірір 23 782,00 грн. У період з 07.02.2020 по 21.04.2021 рік позичальником частково здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року. Згідно довідки - розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року складає 33 332,25 грн., з яких 15670,72 грн. - заборгованість за основним боргом, 3 774,43 грн. - заборгованість за відсотками, 13 887, 10 грн заборгованість за комісіями. 07 липня 2023 року між AT «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року, укладеними між AT «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається AT «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року, в сумі 33 332,25 грн., з яких: 15670,72 грн. - заборгованість за основним боргом; 3774,43 грн. - заборгованість за відсотками; 13887,10 грн. - заборгованість за комісіями. Таким чином, на підставі Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року, позивач одержав від AT «Ідея Банк» право вимоги по заборгованості Відповідача, що підтверджується Договором факторингу №07072023 від 07.07.2023 року, Витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року. Отже, позивач в повній мірі довів факт набуття права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року. Також, 26 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та Відповідачем було укладено кредитний договір №10364-11/2020. Відповідно до п.п.1.1. Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 25.12.2020 (п.п.1.2. Кредитного договору). Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п.1.3. Кредитного договору За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 803.0000000000001% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2.20% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п.п.4.3. Кредитного договору У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Факт нарахування позичальнику кредитних коштів у сумі 5 000,00 грн підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлйн» про перерахування коштів за кредитним договором №10364-11/2020 від 26 листопада 2020 року на картковий рахунок позичальника № [NUMBER] . Такий же рахунок вказаний у реквізитах позичальника у кредитному договорі №10364-11/2020 від 26 листопада 2020 року. 11.08.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №11082021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб -Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 11.08.2021 до Договору факторингу №11082021 від 11.08.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 17950,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12950,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Таким чином, на підставі Договору факторингу №11082021 від 11.08.2021 року, позивач одержав від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» право вимоги по заборгованості Відповідача, що підтверджується Договором факторингу №11082021 від 11.08.2021 року, Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №11082021 від 11.08.2021 року та Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №11082021 від 11.08.2021 року. Розмір заборгованості за кредитним жоговором №10364-11/2020 від 26 листопада 2020 року підтверджується детальним розрахунок заборгованості за цим кредитним договором. Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість, нарахована первісними кредиторами відповідно до умов кредитних договорів,та з моменту отримання права вимоги до відповідача за вказаними вище кредитними договорами позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитними договорами, яка була нарахована Первісними кредиторами. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідачем не виконано належним чином умови кредитного договору №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року та кредитного договору №10364-11/2020 від 26 листопада 2020 року. Всупереч умовам Договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісних кредиторів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статей 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієїі з сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Вбачається, що між позивачем та кредиторами було укладено кредитні договори, зокрема і у формі електронних документів з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, яка складається із сум основного боргу за кредитними договорами, сум заборгованості за відсотками і комісією. За змістом вказаних кредитних договорів вбачається, що вони містить визначені параметри та умови надання кредитів, порядок і графік повернення кредитних коштів та сплати процентів, комісії. Згідно з умовами Договорів Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договорами. Враховуючи норми діючого законодавства України, суд погоджується з доводами позивача щодо стягнення суми боргу за основною сумою боргу кредитного договору №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року у розмірі 15 670,72 грн. та кредитного договору №10364-11/2020 від 26 листопада 2020 року у розмірі 5 000,00 грн. Заборгованість за основною сумою боргу по кредитним договорам не оспрюється відповідачем, що відображено у поданому ним до суду відзиві на позовну заяву. Щодо інших нарахувань заборгованості за вказаними кредитними договорами суд зазначає настпне. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавецьмає право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Вказуючи на наявну у відповідача перед позивачем заборгованість за кредитним договором №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року за нарахованими відсотками у розмірі 3 774,43. та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями у розмірі 13 887,10, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало у розпорядження суду детального розрахунку такої заборгованості. Ураховуючи ту обставину, що відповідач заперечує суму нарахованих за кредитим договором №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року відсотків та комісій, за відсутності детального розрахунку нарахування оспорюваних боржником сум заборгованостей суд позбавлений можливості перервірити правильність їх нарахування. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 3 774,43 грн. та заборгованості за комісіями у розмірі 13 887,10 грн. за кредитним договором №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року є необґрунтованими та недоведеними Товариством, а тому такими, що не підлягають задоволенню. Разом з тим, заборгованість за відсотками у розмірі 12 950,00 грн. за кредитним договором №10364-11/2020 від 26 листопада 2020 року є довденою ТОВ «ФК «ЄПАБ», що повністю підтверджується детальним розрахунок заборгованості за цим кредитним договором. Нарахування відсотків узгоджується із умовами кредитного договору №10364-11/2020 від 26 листопада 2020 року, з урахуванням п.п.4.3. Кредитного договору. Доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості за відсотками у розмірі 12 950,00 грн. за кредитним договором №10364-11/2020 від 26 листопада 2020 року відповідачем суду не надано. Віповідач не надав будь - які інші розрахунки, які би спростовували нарахування позивача у цій частині. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають зазначені суми за кредитним договором №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року у розмірі заборгованості за основним боргом 15 670,72 грн. та кредитного договору №10364-11/2020 від 26 листопада 2020 року у розмірі заборгованості за основним боргом 5 000,00 грн. та суми заборгованості по відсотках у розмірі 12 950,00 грн. Крім того, стороною відповідача було заявлено про застосування строку позовної давності, про що судом було встановлено наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. 02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12.03.2020, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500. Дію карантину, встановленого цією постановою, було неодноразово продовжено. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Оскільки з 02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№64/2022) воєнний стан було запроваджено з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому його було не одноразово продовжено (востаннє Указ Президента України № 451/2023 від 17.08.2023 року). А введення воєнного стану в Україні певним чином впливає на перебіг позовної давності. 15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (№2120-ІХ), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19. Згідно з останнім, у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст. 257-259, 362, 559, 681,728, 786,1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. А продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. Судом встановлено, що строк позовної давності щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором №Z76.00615.006998534 від 07 вересня 2020 року та кредитним договором №10364-11/2020 від 26 листопада 2020 року не пропущено. Із цим позовом позивач звернувся до суду 12 грудня 2023 року, тобто у межах строку загальної позовної давності за вимогами до позичальника. Підстав для розстрочення виконання рішення суду, про що ставиться вимога відповідачем, суд не вбачає. Питання щодо поділу суми стягнутої заборгованості на 12 платежів може бути вирішено між стягувачем та боржником під час виконання рішення як у добровільному порядку так і у виконавчому провадженні. З огляду на наведене, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просив суд стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2684,00 грн. сплаченого судового збору. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із Відповідача у розмірі 1 759,63 грн. (33 620,72 / 51 282,25 * 2684 = 1 759,63) На підставі викладеного та

Outcome: partial