Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

В березні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь позивача майнову шкоду в розмірі 1799,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. Представник Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ВЕСТ ПЕТРОЛ\~МАРКЕТ» надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим відправленням №0600936267154. Відзив на позов відповідач не подавав, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що 14 вересня 2023, приблизно о 15 год. 07 хв., діючи з корисливими намірами, з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, знаходячись у приміщенні ВОГ «Золоті ключі», АЗС 04-13, ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул.Кримська,7, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з полиці з товарами таємно викрав пилку марки «Fiskars тягова складна PowerTooth», вартістю 1799,00 гривень. Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2024 року, [PERSON] визнно винним за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року, та остаточно призначено [PERSON] покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі. Однак, на момент звернення до суду, матеріальну шкоду, завдану ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», [PERSON] добровільно так і не відшкодував, у зв`язку з цим, позивач змушений був звернутися до суду. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України). Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідного правового висновку щодо застосування вказаної норми права до аналогічних спірних правовідносин дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі №61-24141 св 18. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» вбачається, що відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно набутого майна мають важливе значення для усунення наслідків злочину та поновлення порушених прав громадян, підприємств, установ, організацій, колгоспів, кооперативів та інших громадських організацій. Згідно п.13 Постанови вбачається, що покладаючи на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Не підлягає зменшенню розмір шкоди, якщо вона заподіяна злочинними діями засудженого, вчиненими з корисливою метою. Відповідно до п.18 Постанови, при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, даним у п.3 постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року «Про судове рішення», визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду. Таким чином, шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи наведене, суд вважає, що шкода позивачу завдана неправомірними діями відповідача підлягає відшкодуванню у повному обсязі. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач при поданні позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved