Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

В березні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ''ПРИВАТБАНК'', треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В направленому на адресу суду позові позивачка зазначила, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем 20 листопада 2017 року вчинено виконавчий напис за № НМХ 612330 щодо стягнення коштів з позивача на користь ПАТ КБ ''ПРИВАТБАНК'', а Миргородським відділом державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 55800814 на підставі цього виконавчого напису. При вчиненні такого виконавчого напису Приватний нотаріус Швець Р.О. зобов`язаний був пересвідчитися у тому, що борг, по якому звертається стягував є безспірним, договір про отримання кредитних коштів чи позики є підписаним, і оформленим сторонами належно до закону, інші документи, оформлені належним чином. На запит позивачки, приватний нотаріус не надав їй жодного документу щодо безспірності заборгованості. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства, без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу. Приватний нотаріус порушив та застосував не чинні на час вчинення нотаріальної дії норми, які регулюють вчинення виконавчих написів. Крім того, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності боргу, чим порушив Закон України ''Про нотаріат''. Отже, із зазначеного вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 20.11.2017 року застосовував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій формі та не перевірив наявність безспірності боргу. Наведені у позові обставини підтверджуються доданими до останнього доказами. Вважає, що виконавчий напис винесено в порушення вимог чинного законодавства, є протиправним та таким, що не підлягає виконанню, тому і звернулася до суду з позовом. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.04.2024 цивільну справу № 539/1249/24 передано до Великобагачанського районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с. 22). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу № 539/1249/24 передано на розгляд судді [PERSON] (а.с. 28). Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13.05.2024 позовну заяву позивачки залишено без руху (а.с. 29). Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23.05.2024 відкрито провадження за позовною заявою [PERSON] та призначено підготовче судове засідання (а.с. 36), ухвалою суду від 17.07.2024 справу призначено до судового розгляду (а.с. 78). 01.07.2024 представником відповідача АТ КБ ''ПРИВАТБАНК'' надіслано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі з огляду на те, що позивачкою не доведено невідповідності чи відсутності боргу перед відповідачем, не надано підтвердження повного чи часткового погашення боргу, між тим позивачка фактично не заперечує наявність укладеного кредитного договору та заборгованості перед відповідачем. Позивачка не спростовує розміру боргу зазначеному у виконавчому написі (а.с. 51-55). 16.07.2024 позивачка [PERSON] направила до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що аргументи відповідача викладені у відзиві є не обґрунтованими та безпідставними (а.с. 68-69). В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи направила до суду через заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити за обставин викладених в позовній заяві (а.с. 68-69). Представник відповідача АТ КБ ''ПРИВАТБАНК'', будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за відсутності представника відповідача (а.с. 51-55). Представник третьої особи Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у відсутність їх представника до суду не подавали (а.с. 42, 43, 49). Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутність до суду не подав (а.с. 48). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши письмові\~докази по\~справі та\~проаналізувавши їх\~в сукупності,\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, на підставі\~статті 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, було вчинено виконавчий напис № НМХ 612330, зареєстрований в реєстрі за №\~22102, згідно якого звернено стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 03.11.2011 року на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ''ПРИВАТБАНК'' (а.с. 13). Відповідно до виконавчого напису нотаріуса, стягнення заборгованості проводиться за період з 03.11.2011 по 30.09.2017. Сума заборгованості складає 285015,91 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 18080,00 грн.; заборгованість за відсотками в сумі 250400,34 грн., заборгованість з пені та комісії в сумі 2487,19 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) в сумі 13548,38 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України ''Про нотаріат'' стягнуто плату в розмірі 1800,00 грн. (а.с. 13). 20 листопада 2017 року державним виконавцем Великобагачанського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ковалець Л.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55800814 на підставі виконавчого напису № НМХ 612330, зареєстрований в реєстрі за №\~22102 від 20.11.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ ''ПРИВАТБАНК'' заборгованості в розмірі 286815,91 грн. (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.\~88\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат"\~нотаріус\~вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо\~подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що\~з\~дня виникнення\~права\~вимоги\~минуло не\~більше\~трьох\~років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса", для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд наголошує, що як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову КМУ від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в тому числі за кредитними договорами. Отже, станом на 20.11.2017 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Окрім цього, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України № 1172 в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved