Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 103\~618,03 грн за кредитними договорами, а саме: -за Договором позики № 0960960251 в розмірі 59\~578, 49 грн., з яких: 5\~050,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 54\~528,49 грн. - сума заборгованості за відсотками; -за Кредитним договором № 1395498560 в розмірі 7\~449,54 грн., з яких: 5\~730,20 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,28 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 1\~719,06 грн. - загальна заборгованість по комісії; -за Кредитним договором № 06796-06/2021 в розмірі 20\~000,00 грн., з яких: 5\~000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15\~000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за Кредитним договором № 3670307624/704742 в розмірі 16\~590,00 гри., з яких: 4\~200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12\~390,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; а також прохав стягнути понесені судові витрати в сумі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 11 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики № 0960960251, який підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 11 липня 2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0960960251 від 11 липня 2021 року та отримання кредиту згідно Заявки - анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису Позичальника. Згідно Договору позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, Основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. 24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24/11-22, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» Права Вимоги до Боржників, казаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до Договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 59578,49 грн., з яких: 5050 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 54528,49 грн. - сума заборгованості за відсотками; Згідно з умовами Договору позики №0960960251 від 11 липня 2021 року, позичальник зобов`язався вчасно повернути позику, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Проте, незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та не виконала своїх обов`язків передбачених договором позики. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.11.2022, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за означеним Договором позики в розмірі 59578,49 грн. 01 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено Кредитний договір №1395498560. Цей Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких Позичальник приєднався підписавши Договір) складають єдиний кредитний договір. На підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлю цим Договором. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ці договору та розміру заборгованостей Позичальників. 08 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 року, відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а AT «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити TOB «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 Реєстр Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7449,54 грн., з яких: 5730,2 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,28 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 1719,06 грн. - загальна заборгованість по комісії. Згідно з умовами Кредитного договору №1395498560 від 01 липня 2021 року, [PERSON] зобов`язалася вчасно повернути кошти, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Проте, незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та не виконала своїх обов`язків передбачених кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 08.11.2023, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за означеним Кредитним договором в розмірі 7449,54 грн. 11 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №06796-06/2021, який позичальник підписала електронним підписом відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 29.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29122021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №29122021 від 29.12.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №06796-06/2021 від 11.06.2021 року в сумі 20000 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 15000 грн. заборгованість за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення про відступлення прав грошової вимоги [PERSON] не виконала своїх зобов`язань, не здійснила жодного платежу на погашення заборгованості. Таким чином, відповідач має заборгованість за кредитним договором №29122021 від 29.12.2021 року в розмірі 20000 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 15000 грн. заборгованість за відсотками. 09 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3670307624/704742. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону Відповідача. 19.04.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16590 грн., з яких: 4200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12390 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення про відступлення прав грошової вимоги [PERSON] не виконала своїх зобов`язань, не здійснила жодного платежу на погашення заборгованості. Таким чином, відповідач має заборгованість за кредитним договором № 3670307624/704742 від 09.07.2021 року в розмірі 16590 грн., з яких: 4200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12390 грн. - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився в судове засідання,\~хоча був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких клопотань заяв до суду не направила. Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву до суду не подала та з урахуванням клопотання представника позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта\~статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя\~статті 89 ЦПК України). Тобто, на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Судом встановлено, що 11 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики № 0960960251, який підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 11 липня 2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0960960251 від 11 липня 2021 року. Договір підписано електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора 8s3s1v. Згідно умов Договору: розмір кредиту 5050 грн., строк користування кредитом 30 днів, строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності Пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 7701,25 грн., за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; Загальна річна процентна ставка за кредитом становить 16873,96%, за умови належного виконання умов Договору та сутності Пролонгації; Номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими правилами; Номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими Правилами; Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 7701,25 грн., при використанні Номінальної відсоткової ставки Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 16873,96%, при використанні Номінальної відсоткової ставки. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору або скасування Програми лояльності; Максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору або скасування Програми лояльності. Згідно до графіка платежу: дата платежу 10.08.2021 року, сума платежу 7701,25 грн з яких сума кредиту 5050, 00 сума відсотків 2651,25 грн. Згідно квитанції від 11.07.2021 року ТОВ «Інфінанс» на картку № [NUMBER] зараховано 5050 грн. Згідно заявки-Анкети на отримання кредиту 3724063 [PERSON] вказала реквізити банківської карти як № [NUMBER] . Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1 ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.\~12\~цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд дослідивши надані позивачем докази вважає їх належними та допустимими доказами та такими, що доводять факт укладення договору позики, та отримання відповідачем кредитних коштів, при цьому матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми позики та сплати процентів в строк встановлений договором. Позивачем долучено розрахунки заборгованості за Договором позики № 0960960251 від 11.07.2021 року (за підписом представника позивача). Однак, суд наголошує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Стосовно поданих позивачем договорів факторингу та тверджень позивача про наявність у нього права вимоги до відповідача, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що 24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24/11-22, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» Права Вимоги до Боржників, казаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до Договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 59578,49 грн., з яких: 5050 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 54528,49 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного суду України від 17 січня 2020 року, справа №916/2286/16, предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3\~ст. 656 ЦК України). Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається. Досліджуючи документи надані позивачем на підтвердження наявності у нього права вимоги до відповідача судом встановлено наступне. Відповідно до п.1.1 Договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 року (в подальшому Договір факторингу), за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта до Фактора Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно наявних визначень у Договорі Факторингу, Ціна продажу сума грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників на умовах даного Договору, розмір якої встановлюється в п.3.3. цього Договору. Позивачем долучено до матеріалів справи лише 1,2,3 та останню сторінку Договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 року, що позбавляє суд можливості його вивчити та надати оцінку. При цьому, вказані аркуші не містять відомостей щодо суми грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників на умовах даного Договору, розмір якої встановлюється в п.3.3. цього Договору. Також, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за означеним договором факторингу (сплату суми Ціни продажу, визначеної у п.3.3 Договору Факторингу), тобто доказів, які б підтверджували належність виконання фактором своїх зобов`язань за договором, так як договір факторингу передбачає відступлення прав вимоги виключно за плату. Крім того надана суду копія Акту прийому-передачі Реєстру Боржників містить рядки де відомості приховані, що позбавляє суд можливості дізнатися їх зміст. Тож, суду не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта (ціна продажу) передбаченої п.3.3. цього договору за відступлення Клієнтом Факторові Права грошової Вимоги. Таким чином встановлено, що позивачем не доведено суду, що за зазначеним Договором Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договором, а тому суду не доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Крім того суд зауважує, що позивачем подано Витяг з Реєстру Боржників від 24.11.2024 року до Договору Факторингу, згідно якого: боржник [PERSON] ; номер договору позики 0960960251; сума заборгованості за основною сумою боргу 5050,00 грн; сума заборгованості за відсотками 54528,49 грн; сума заборгованості разом 59578,49 грн., який сформовано представником позивача. Згідно матеріалів позову 01 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено Кредитний договір №1395498560. Цей Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких Позичальник приєднався підписавши Договір) складають єдиний кредитний договір. Згідно умов договору [PERSON] надано кредит у сумі 5730,20 грн строком на 3 місяці, з яких 4200 грн перераховується на рахунок [PERSON] , 151,20 грн перераховується ПАТ «СК «ТАС» як оплата страхового платежу за договором страхування, 300,00 грн ТОВ «майСейфеті» як оплата за пакт послуг, 200 грн ТОВ «ЦФР» як оплата за електронний ключ, та 459 грн ТОВ «ЦФР» як оплата за електронний ключ. Реальна річна ставка 675,45 %. Загальні витрати за кредитом 2139,17 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 7449,37 грн. На підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлю цим Договором. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ці договору та розміру заборгованостей Позичальників. 08 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 року, відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а AT «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити TOB «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 Реєст Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7449,54 грн., з яких: 5730,2 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,28 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 1719,06 грн. - загальна заборгованість по комісії. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що останні не містять будь-яких доказів щодо перерахування відповідачу [PERSON] кредитних коштів в сумі 4200 грн. за кредитним договором №1395498560 від 01.07.2021 року укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] . Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Таким чином, суду не доведено, що [PERSON] отримала кошти сумі 4200,00 грн. за кредитним договором №1395498560 від 01.07.2021 року, на що посилається позивач у позові. Згідно до частини 7\~статті 81 ЦПК\~суд не може збирати докази щодо предмету спору з власної ініціативи. Відповідно до\~ст. 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. При цьому, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладаючи договір факторингу, не був позбавлений права вимагати первинні документами бухгалтерського обліку та всю іншу документацію (документи, що стосуються заборгованості боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог клієнта до боржника по заборгованості та є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості) у первісного кредитора, та згідно вимог ст. 81, ст. 83 ЦПК України, повинен був подати всі ті докази які підтверджують обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, до суду разом з позовною заявою. Також, позивачем долучено розрахунок заборгованості за вказаними кредитним договором за підписом представника позивача. Однак, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Стосовно наявності права вимоги у позивача до боржника суд зазначає наступне. Згідно договору про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлю цим Договором. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ці договору та розміру заборгованостей Позичальників. Відомостей щодо здійснення повної оплати суми Ціни продажу, на виконання новим кредитором своїх зобов`язань за договором, до суду не подано. При цьому, вбачається, що за укладеним кредитним договором №1395498560 від 01.07.2021 року право вимоги відступлене згідно договору про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Тобто на момент укладення договору про відступлення права вимоги ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , а відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати в подальшому позивачу на підставі договору факторингу. Суд наголошує, що предметом договору відступлення права вимоги є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні. А предметом договору факторингу є право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги). Щодо укладення 08 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 року, суд зазначає, наступне. Позивачем до суду надано копію договору не у повному обсязі (1,2,3 та останній аркуш) при цьому від суду приховано зміст п.3.1. Договору, який визначає, що фактор зобов`язаний в день укладення Сторонами цього договору сплатити Клієнту Суму Фінансування (грошові кошти за плату в рахунок відступлення прав вимоги) шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі….) Тобто, вказані аркуші не містять відомостей щодо суми грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту в день укладення даного Договору. Також, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за означеним договором факторингу (сплату суми Ціни продажу, визначеної у п.3.1 Договору Факторингу), тобто доказів, які б підтверджували належність виконання фактором своїх зобов`язань за договором, так як договір факторингу передбачає відступлення прав вимоги виключно за плату. Враховуючи все викладене вище, позивачем не доведено суду як факт перерахування відповідачу [PERSON] кредитних коштів в сумі 4200 грн. за кредитним договором №1395498560 від 01.07.2021 року, наявності та розміру заборгованості так і наявності у нього права вимоги до відповідача за означеним кредитним договором. Щодо кредитного договору № 06796-06/2021 суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №06796-06/2021, який позичальник підписала електронним підписом відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно умов Договору: розмір кредиту 5000 грн.; строк користування кредитом 30 днів, тобто до 10.07.2021 року; відсоткова ставка 2,50% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 912,5%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 8750 грн. Згідно до графіка платежу: дата платежу 10.07.2021 року, сума платежу 8750 грн з яких сума кредиту 5000, 00 сума відсотків 3750 грн. Згідно заявки від 11.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №3 до Договору про надання фінансового кредиту №06796-06/2021 від 11.06.2021 року, згідно якої сторони погодили відстрочення виконання зобов`язань за Договором на 7 днів, тобто до 17.07.2021 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 8875,00 грн. Однак, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що останні не містять будь-яких доказів щодо перерахування відповідачу [PERSON] кредитних коштів в сумі 5000 грн. за кредитним договором №06796-06/2021 від 11.06.2021 року. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №06796-06/2021 від 11.06.2021 року, за підписом представника позивача, не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, а тому не може вважатися належним доказом наявності та розміру заборгованості. Згідно матеріалів справи 29.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29122021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №29122021 від 29.12.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №06796-06/2021 від 11.06.2021 року в сумі 20000 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 15000 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до п.1.1 Договору факторингу №29122021 від 29.12.2021 року (в подальшому Договір факторингу), за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта до Фактора Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно наявних визначень у Договорі Факторингу, Ціна продажу сума грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників на умовах даного Договору, розмір якої встановлюється в п.3.3. цього Договору. Згідно п.3.2 Договору Факторингу Загальна сума Прав Вимоги, що відступаються за Договором становить……. Згідно п.3.3 Договору Факторингу Ціна продажу становить……. без ПДВ. Згідно п.3.4 Договору Факторингу Фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п.3.3. цього договору протягом трьох робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта. Згідно п.3.6 Договору Факторингу Моментом виконанням Фактором грошового зобов`язання сторони визначають момент надходження Ціни продажу за цим Договором на рахунок Клієнта, зазначений в п.3.4. даного Договору. Позивачем долучено до матеріалів справи лише 1,2,3,4 та останню сторінку Договору факторингу №29122021 від 29.12.2021 року, де прихований зміст п.3.3. Договору, що позбавляє суд можливості з ним ознайомитися. Тож, як вбачається з копії Договору Факторингу №29122021 від 29.12.2021 року, що подана до суду, остання не містить загальної суми прав вимоги та ціни продажу (які були приховані під час виготовлення копії договору). Матеріали справи не містять відомостей про сплату ціни продажу. Тож, суду не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта (ціна продажу) (сплати Фактором Клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п.3.3. цього договору протягом трьох робочих), за відступлення Клієнтом Факторові Права грошової Вимоги, так як договір факторингу передбачає відступлення прав вимоги виключно за плату. Крім того надана суду копія Акту прийому-передачі Реєстру Боржників містить рядки де відомості приховані, що позбавляє суд можливості дізнатися їх зміст. Крім того суд зауважує, що позивачем подано Витяг з Реєстру Боржників від 24.11.2024 року до Договору Факторингу, згідно якого: боржник [PERSON] ; номер договору №06796-06/2021; сума заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн; сума заборгованості за відсотками 15000 грн; сума заборгованості разом 20000 грн., який сформовано представником позивача. Судом встановлено що 09 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3670307624/704742, який був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора що був надісланий на номер моб. телефону позичальника. Згідно умов договору (п.1.1. Договору) Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4200.00 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 28 днів, тобто до 05.08.2021 (п.1.2. Договору). За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.(п.1.3. Договору) Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. (п.1.4. Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору(п.2.1. Договору). Згідно графіку розрахунків дата платежу 05.08.2021 року, сума платежу 7140 грн з яких сума кредиту 4200 грн, сума відсотків 2940 грн. Однак, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що останні не містять будь-яких доказів щодо перерахування відповідачу [PERSON] кредитних коштів в сумі 4200 грн. за кредитним договором № 3670307624/704742 від 09.07.2021 року. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 3670307624/704742 від 09.07.2021 року, за підписом представника позивача, не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, а тому не може вважатися належним доказом наявності та розміру заборгованості. Згідно матеріалів справи, 19.04.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16590 грн., з яких: 4200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12390 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п.1.1 Договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 року (в подальшому Договір факторингу), за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта до Фактора Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно наявних визначень у Договорі Факторингу, Ціна продажу сума грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників на умовах даного Договору, розмір якої встановлюється в п.3.3. цього Договору. Згідно п.3.3 Договору Факторингу Ціна продажу становить……. без ПДВ. Згідно п.3.4 Договору Факторингу Фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п.3.3. цього договору протягом семи робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта. Згідно п.3.6 Договору Факторингу Моментом виконанням Фактором грошового зобов`язання сторони визначають момент надходження Ціни продажу за цим Договором на рахунок Клієнта, зазначений в п.3.4. даного Договору. Позивачем долучено до матеріалів справи лише 1,2,3,4,5 та останню сторінку Договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 року, де прихований зміст п.3.3. Договору, що позбавляє суд можливості з ним ознайомитися. Тож, як вбачається з копії Договору Факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 року, що подана до суду, остання не містить суми ціни продажу (яка була приховані під час виготовлення копії договору). Наявні матеріали справи не містять відомостей про сплату ціни продажу. Тож, суду не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта (ціна продажу) (сплати Фактором Клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п.3.3. цього договору протягом семи робочих), за відступлення Клієнтом Факторові Права грошової Вимоги, так як договір факторингу передбачає відступлення прав вимоги виключно за плату. Крім того надана суду копія Акту прийому-передачі Реєстру Боржників містить рядки де відомості приховані, що позбавляє суд можливості дізнатися їх зміст. Також суд зауважує, що позивачем подано Витяг з Реєстру Боржників від 19.04.2022 року до Договору Факторингу, згідно якого: боржник [PERSON] ; номер договору № 3670307624/704742; сума заборгованості за основною сумою боргу 4200,00 грн; сума заборгованості за відсотками 12390,00 грн; сума заборгованості разом 16590,00 грн., який сформовано представником позивача. Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Судовим розглядом встановлено, що позивачем не доведено суду, що за зазначеними Договорами Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договорами, а тому суду не доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Виконання умов щодо оплати за договором про відступлення права вимоги до боржника та подання відповідних доказів має значення для реалізації прав нового кредитора, який замінив первісного кредитора у зобов`язанні, зокрема для підтвердження правонаступництва, в тому числі процесуального, або для спростування боржником пред`явлених до нього вимог нового кредитора як таких, що останнім не набуті в силу невиконання умов договору щодо оплати. Враховуючи недоведеність позивачем перерахування сум фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимог, суд позбавлений правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до позивача за означеними договорами. Тож, судовим розглядом встановлено, що позивачем не доведено суду, перерахування відповідачу та відповідно отримання відповідачем кредитних коштів за кредитними договорами № 1395498560, № 06796-06/202, № 3670307624/704742 та у вказаних розмірах. Також, позивачем не доведено суду наявності правонаступництва, з огляду на неповноту наявних копій договорів та недоведеність позивачем перерахування суми фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимоги, що позбавляє суд правової можливості зробити висновок щодо переходу прав вимог до позивача. А тому враховуючи все вище викладене, позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов не підлягає до задоволення, тож судові витрати слід залишити на позивачеві.

Outcome: dismissed