Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.05.2021 року, в розмірі 45\~867,42 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 06.05.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] та підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідача здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13 грудня 2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та пов`язаний з електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення операції здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, як повністю ідентична надісланому Банком ОТР паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір № б/н від 06.05.2021 року про надання строкового кредиту у розмірі до 50\~000,00 грн., тип кредитної карти Карта «Універсальна», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка , відсоткових річних 42,0%. Додатково із відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний Графік кредиту.\~У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем станом на 09.01.2024 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 45\~867,42 грн, з яких: 37\~017,86 грн заборгованість за тілом кредиту; 8\~849,56 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 45\~867,42 грн. за кредитним договором №б/н від\~06.05.2021 року\~та судовий збір. Ухвалою суду від 22.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив позовні вимоги задовольнити, розглядати справу без його участі та у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.\~207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що 06.05.2021 року\~ [PERSON] \~підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач погодився, що підписання цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення» підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування, «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms в редакції, чинній на дату підписання заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені у цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Сторони погодили використання простого електронного підпису та при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та пов`язаний з електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення операції здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, як повністю ідентична надісланому Банком ОТР паролю на фінансовий номер телефону клієнта. 06.05.2021 року відповідач підписав власноручно Заяву про приєдання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредитута розмір кредитного ліміту відновлювальна кредитна лінія до 50\~000,00 грн., тип кредитної карти Картка «Універсальна», строк кредитуваннч 12 місяців з пролонгацію, процентна ставка, відсотків річних 42,0%. Як вбачається з матеріалів справи договір,\~графік платежів та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем простим електронним підписом, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вказаного договору. Відповідно до п.3.1.1 кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит безготівковим шляхом згідно умов, визначених розділом 1 цього договору. Відповідно до п.3.2.1 -3.2.3 позичальник зобов`язується використовувати кредит виключно на споживчі цілі, сплачувати винагороду за надання кредиту у розмірах та в строки, визначені договором, повністю повернути кредит у строк кінцевої дати повернення кредиту відповідно до графіку. Графік платежів є невід`ємною частиною Договору (п.п.8.14 п. 8 кредитного договору). За змістом п.п.4.2. п.4 кредитного договору, для погашення заборгованості за кредитом позичальник до дати, зазначеній в графіку за споживчим кредитом, зобов`язується вносити кошти у розмірі, що підлягає сплаті за договором, на рахунок, зазначений у чеку, через термінал самообслуговування, касу, систему дистанційного обслуговування «Приват24», шляхом підключення послуги «Регулярний платіж» та будь-якими іншими каналами, якщо Банком надається така технічна можливість. Відповідно до п.п.4.4 п.4 кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у разі: неповернення позичальником кредиту в кінцеву дату повернення кредиту визначену у графіку, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу кінцевої дати повернення кредиту; в разі, якщо позичальник не виконав вимогу банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п. 3.2.2 цього договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою банку. Позичальник зобов`язаний сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі 10% від простроченої суми заборгованості. Згідно п.п.4.6 п. 4 кредитного договору, сторони домовились, що протягом строку дії цього договору тарифи за кредитом, а також за додатковими послугами банку встановлюються/змінюються відповідно до умов цього договору та/або тарифів банку для таких послуг на момент їх надання. Відповідно до п.п. 5.1 п. 5 кредитного договору, за несвоєчасне виконання позичальником будь-якого грошового зобов`язання за цим договором банк здійснює нарахування пені у розмір 15% від суми простроченої заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня. Отже сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 06.05.2021 року. Факт отримання коштів позичальником підтверджується випискою по особовому рахунку. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за договором б/н від 06.05.2021 року станом на 09.01.2024 року становить 45\~867,42 грн, з яких: 37\~017,86 грн заборгованість за тілом кредиту; 8\~849,56 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих доказів і ніким не оспорюється. За викладених обставин, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка і підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved