Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем, який рішенням 21.08.2017 року Полтавського районного суду Полтавської області розірвано, сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який з народження проживає разом з нею. Відповідач життям сина не цікавиться,станом здоров?я не опікується, не спілкується, участі в його вихованні не приймає, коштів на утримання не надає, має заборгованість зі сплати аліментів. У зв`язку з чим, просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.12.2023 відкрито провадженні в справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 12.06.2024 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.84). Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с.85). Представник третьої особи особи - служба у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов підтримав та прохав розгляд справи проводити за його відсутності. (а.с.68). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.03.2016 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір?ю (а.с. 8,9). Згідно довідки, виданої Комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Зірочка» від 15.11.2023 року за №233, вбачається, що мати приймала активну участь у вихованні дитини, приводила та забирала дитину з садочка, цікавилася його успіхами, спілкувалася з вихователями, відвідувала батьківські збори. Батько дитини жодного разу до садочка дитину не приводив, у житті дитини в дошкільному закладі участі не приймав (а.с.14). З довідки, виданої Комунальним закладом «Розсошенська гімназія Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» від 13.11.2023 року за №08-08/716, вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] навчається в 2-В класі з 30.06.2023 року. За час навчання батько на батьківські збори не з?являвся, навчанням та шкільним життям сина не цікавився. (а.с.15). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої 21.11.2023 року за вих.№61804 Полтавським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області, відповідач, станом на 01.10.2023 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 230672 грн. (а.с.16). Статтями 150, 151 СК України передбачені обов`язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов`язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.ст.18,27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] було предметом розгляду органу опіки та піклування. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням № 61 від 28.05.2024 року виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, з метою якнайкращого захисту інтересів дитини, комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.62-64). Таким чином , дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання, виховання та розвитку малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не піклується про його стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Встановивши дані обставини, враховуючи інтереси малолітньої дитини, приймаючи до уваги ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків, ухвалюючи рішення у найвищих інтересах дитини та для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved