Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

23.05.2024 року до Святошинського районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» надійшли матеріали позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 00-4916000 від 10.11.2021 року у розмірі 15 348,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.11.2021 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено кредитний договір №00-4916000 відповідно до умов якого позичальнику надано грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн на умовах повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом в порядку та строки, передбачені договором. Товариство надало відповідачу кредитні кошти, проте відповідач у свою чергу не виконала умови договору шляхом не внесення платежів, передбачених умовами кредитного договору, не повернення отриманих коштів, також не сплатою процентів за користування кредитом, внаслідок відсутності здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 000,00 грн та відсотки 10 348,00 грн. після чого 22.02.2022 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №22022022 у відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за № 00-4916000 від 10.11.2021 року. Ухвалою судді від 28 травня 2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 60, 61). Ухвалою судді відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Поряд з цим, відповідач ухвалу судді від 28 травня 2024 року про відкриття провадження не отримала, оскільки рекомендоване повідомлення та конверт повернулися до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 64). Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направила. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та [PERSON] укладено Кредитний договір №00-4916000, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. строком на 30 (тридцять) днів зі сплатою процентів (а.с. 5-8). Згідно графіку платежів до Кредитного договору №00-4916000 від 10.11.2021 року, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 6 500,00 грн, проценти за користування кредитом складають орієнтовна реальна річна ставка кредиту на день укладення договору складає 2 333,95 грн, що становить 1,00 % в день, відповідно до п.п. 1.4. -1.8.1 Договору, строк протягом якого відповідач має повернути кредитні кошти до 10.12.2021 року (а.с. 34-42). Згідно із пунктом 4.1.5 Правил, Укладення договору здійснюється в інформаційно - телекомунікаційній системі покроково, шляхом проходження обов`язкових етапів, який включає в себе, зокрема, вибір фінансової послуги, ідентифікація Споживача шляхом надання Товариству інформації персональних даних, які необхідні для Верифікації та укладення правочину (сторінка в інформативно-телекомунікаційній системі) що містить поля, які Заявник заповнює самостійно і несе відповідальність за повноту, точність і достовірність наданих ним даних); також ідентифікація може проводитись за допомогою BankID, та іншими засобами передбаченими законодавством в разі, якщо це дозволено технічними можливостями Кредитодавця. Споживач проінформований що, в разі якщо він обирає ідентифікацію через BankID, він надає необхідний обсяг персональних даних передбачений законодавством для отримання послуги Кредитодавця телефону, місце реєстрації, рік народження, паспортні данні, РНОКПП, та інше). Під час етапу реєстрації в інформативно-телекомунікаційній системі Товариства, шляхом проставляння відповідної відмітки в чек-боксі та натискання клавіши, яка виражає Споживача продовжувати в інформативно-телекомунікаційній системі, Споживач підтверджує, що ознайомлений із Змістом Правил, приймає їх в повному обсязі і надає Згоду на обробку персональних даних та доступу до своєї кредитної історії, крім того підтверджує що він проінформований належним чином про перелік і обсяг персональних даних, які запитуватимуться в абонента-ідентифікатора засобами Системи BankID Національного банку, а також отримав вичерпну інформацію про послугу. Згідно п. 4.1.5.4 після прийняття Оферти, заявник має право акцептувати оферту для подальшого отримання кредитних коштів. Для цього заявник переходить на сторінку акцептування Оферти та має ввести у відповідне поле одноразовий електронний ідентифікатор в форматі алфавітно - цифрової послідовності, який надсилається в смс повідомленні на його особистий контактний номер мобільного телефону, зазначений заявником під час під час реєстрації. Прийняття заявником оферти (акцепт) та підписання ним Електронного договору здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення, в електронній формі, про прийняття (акцепт) пропозицій, яка розміщена в цьому розділі. Електронне повідомлення містить підтвердження відповідності та актуальності наданих заявником даних та інформації, підтвердження вивчення та повне і безумовне прийняття умов оферти, істотних умов правочину, підтвердження згоди використовувати Одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису Електронного договору, а також чек - бокс підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Електронного договору Одноразовим ідентифікатором Заявник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами оферти. На підтвердження вчинення електронного правочину Товариство направляє Позичальнику на електронну пошту Електронний договір у візуальній формі. 10.11.2021 року відповідач у порядку встановленому Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші» оформила на сайті ТОВ «Качай гроші» анкету-заяву на отримання кредиту у розмірі 5 000,00 грн. шляхом заповнення всіх полів анкети - заяви із зазначенням даних банківської картки, на яку просить перерахувати кошти, що підтверджується наданою позивачем анкети - заяви. (а.с. 38). Згідно довідки про ідентифікацію [PERSON] , підтверджено що відповідачем здійснено Акцепт договору (підписання аналогом ЕПЦ ц формі одноразового ідентифікатора: 7469F, час відправки ідентифікатора 10/11/2021 14:24:13 на її номер телефону (а.с. 42). [PERSON] згідно додатку до інформаційної довідки №2019/3 від 26.03.2024 р. отримала кредитні кошти на її картковий рахунок 10.11.2021 р. у сумі 5 000,00 грн (а.с. 40). Згідно детального розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 22.02.2022 року становить 15 348,00 грн, та складається із: сума кредиту 5 000,00 грн; заборгованість за відсотками 10 348,00 грн (а.с. 41). Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідженими судом матеріалами справами встановлено, що сторони досягли згоди, щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 22.02.2022 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Фактор) та ТОВ «Качай гроші» (Клієнт) укладено договір факторингу №22022022 згідно умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги (п. 2.1.) (а.с. 43, 44). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №22022022 від 22.02.2022 року ТОВ «Качай гроші» передано право вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до відповідача за кредитним договором №00-4916000 від 10.11.2021 року, на загальну суму заборгованості у розмірі 15 348,00 грн, кількість днів прострочення 78 (а.с. 46). Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб`єкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття «продаж дебіторської заборгованості» та «продаж прав боргових вимог». Таким чином, факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 ЦК України, є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов`язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов`язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач взяті не себе зобов`язання не виконала у передбачений в договорі строк, грошові кошти та нараховані проценти за користування позикою не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми основного боргу у розмірі 5 000,00 грн. є доведеною та такою, що підлягає до задоволення. Статтями 1046, 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Як було встановлено судом вище, за умовами укладеного сторонами договору Кредиту № 00-4916000 від 10.11.2021 року ТОВ «Качай гроші», як фінансова установа, надало відповідачу суму кредиту, а остання зобов`язавалася повернути вказані кредитні кошти у повному обсязі до 10.12.2021 року. Таким чином, позикодавець відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 10.12.2021 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Надана позивачем довідка щодо детального розміру заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою в сумі 15 348,00 грн. складає 74 днів, в той же час, строк надання позики встановлений договором складає 30 днів, що виходить за межі строку користування позикою. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні право ві підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами мають бути обмежені на час дії кредитного договору та мають становити 2 333,95 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З урахуванням досліджених обставин справи, зокрема щодо неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, суд вважає вимоги позивача частково обґрунтованими. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, а також нею не було спростовано вищезазначених обставин, на які позивач посилається як на підставу позову, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором №00-4916000 від 10.11.2021 року у розмірі 7 333,95 грн., яка складається з: 5 000,00 грн. основного боргу та 2 333,95 грн. процентів за користування кредитними коштами. Відповідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково до відповідача то на користь позивача підлягає до солідарного стягнення судовий збір виходячи з розрахунку: (7 333,95 грн (сума задоволених позовних вимог до вказаного відповідача * 100 % / 15 348 грн (ціна позову) = 47,78% * 2 422,40 грн (сплачений при поданні позову судовий збір). Згідно із статтею 141 ЦПК України з відповідача з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1 157,52 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial