Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

26.12.2023 року вказана справа надійшла до Красноокнянського районного суду Одеської області з Малиновського районного суду м.Одеси, для розгляду за підсудністю. Ухвалою від 01.01.2024 року позовна заява була залишена без руху. Після усунення недоліків позовної заяви та отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 01.02.2024 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. В обгрунтування позивних вимог позивач зазначив, що 03.05.2023 року між ТОВ «ТРЕЙД-ТЕХТРАНС ЛТД» - «Довіритель» та [PERSON] «Повірений», був укладений Договір доручення №03-05/23-2, за умовами якого Довіритель доручає, а Повірений бере на себе зобов`язання на підставі цього договору здійснити доставлення вантажу на автомобільному транспорті Довірителя. Початок робіт за договором визначається датою підписання договору. Згідно з п.3.1 Договору, Повірений зобов`язався виконати надане йому доручення особисто від імені Довірителя та за його рахунок. У разі відмови Повіреного від виконання цього доручення або його невиконання, Повірений повертає Довірителю всі грошові кошти, отримані для виконання доручення. При цьому, положеннями п.4.3 Договору встановлено, що у разі неповернення протягом трьох днів з дати закінчення договору при його невиконанні отриманих грошових коштів, Повірений сплачує пеню у розмірі 3% за кожен день прострочення з розрахунку суми, яку було отримано. Згідно з п.5.9 Договору, він набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.07.2023 року. 03.05.2023 року на виконання умов Договору, Довірителем було видано Повіреному готівкові грошові кошти у сумі 88450 грн, для закупівлі останнім паливно-мастильних матеріалів, що підтверджується відповідним видатково-касовим ордером. В порушення умов договору, Повірений на отримані грошові кошти паливно-мастильні матеріали не закупив, доручення не виконав, про хід виконання або про неможливість виконання доручення Довірителя не повідомив, грошові кошти не повернув. Після закінчення строку дії договору 31.07.2023 року, грошові кошти Довірителю Повіреним повернуті не були, від виконання умов договору Повірений ухиляється та їх не виконує. Тому позивач просив стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 96664,95 грн, з них: 88450 грн сума основного боргу, 537,97 грн 3% річних, 7676,98 грн пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме: судові витрати по сплаті судового збору та судові витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, пояснивши, що відповідач працював водієм на підприємстві і йому були видані вказані кошти, щоб заправляти транспортний засіб. Вказана сума була розрахована, у зв`язку з необхідністю перетину кордону. Фактично вказані кошти відповідач отримав, але він кинув автомобіль і зник з коштами в кінці травня 2023 року. Таким чином вчинили троє водіїв, а автомобілі залишили біля кордону. В подальшому представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в матеріалах справи від нього є заява про проведення розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує /а.с.83/. Тому судове засідання проведено у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.91, 92/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, на веб-сайті Красноокнянського районного суду Одеської області було поміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання по даній справі /а.с.89/. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак\~ в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України справа розглянута у його відсутність. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.509 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 03.05.2023 року між ТОВ «ТРЕЙД-ТЕХТРАНС ЛТД» (Довіритель) та [PERSON] (Повірений) був укладений договір доручення №03-05/23-2 (далі - Договір) /а.с.35-36/. Згідно умов договору, Довіритель доручає, а Повірений бере на себе зобов`язання закупити паливо-мастильні матеріали (соляру) за рахунок Довірителя, для автомобільного транспорту, а також здійснити доставлення вантажу на автомобільному транспорті Довірителя (п.п.1.1, 1.2 Договору). Початок робіт за Договором визначається датою підписання договору (п. 2.3 Договору). Згідно положень п. 3.1 Договору, Повірений зобов`язаний: - виконати дане йому доручення особисто від імені Довірителя та за його рахунок на підставі Довіреності, виданої Довірителем та інших встановлених законодавством України документів; - здійснювати укладання необхідних договорів та/або угод та проведення необхідної оплати за укладеними договорами та/або угодами; - - повідомляти Довірителю та його вимогу всю інформацію про хід виконання його доручення; - ознайомити Довірителя з документами, оформленими в ході виконання цього доручення; - на виконання доручення надати на підписання Довірителю Акт прийому-передачі наданих послуг; - у разі відмови повіреного від виконання цього доручення, або його невиконання, Повірений повертає Довірителю всі отримані грошові кошти отримані для виконання доручення. Положеннями п. 4.3 Договору встановлено, що у разі неповернення протягом трьох днів з дати закінчення договору при його невиконанні отриманих грошових коштів, Повірений сплачує штраф у розмірі 3% за кожен день прострочення з розрахунку суми, яку було отримано. Згідно п. 5.9 Договору, він набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.07.2023 року. 03.05.2023 року на виконання умов Договору, Довірителем було видано Повіреному готівкові грошові кошти у сумі 88450 гривень для закупівлі останнім паливно-мастильних матеріалів, що підтверджується відповідним видатковим касовим ордером /а.с.37/. Факт отримання відповідачем коштів в сумі 88450 грн підтверджується актом №1 передачі-приймання матеріальних цінностей від 03.05.2023 року, згідно з яким на підставі Договору доручення №03-05/23-2 від 03.05.2023 року, Довіритель передав повністю, а Повірений прийняв грошові кошти на закупівлю паливно-мастильних матеріалів в розмірі 88450 грн. Вказаний акт підписаний Директором ТОВ «ТРЕЙД-ТЕХТРАНС ЛТД» та [PERSON] /а.с.85/. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В порушення умов договору, Повірений на отримані грошові кошти паливно-мастильні матеріали не закупив, доручення не виконав, про хід виконання (або про неможливість виконання) доручення Довірителя не повідомив. Після закінчення строку дії договору 31.07.2023 року, грошові кошти Довірителю Повіреним повернуті не були, від виконання умов договору Повірений ухиляється та їх не виконує. Згідно розрахунку заборгованості, викладеного позивачем у позовній заяві, позивач вважає, що розмір заборгованості відповідача складає 96664,95 грн, з них: сума основного боргу 88450 грн; 3% річних 537,97 грн; пеня у розмірі подвійної ставки НБУ - 7676,98 грн /а.с.30-33/. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за період з 04.08.2023 року по 17.10.2023 року (74 дні) в сумі 537,97 грн (88450 грн *3% /365 днів * 74 дні). Так як відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, передбачені п.1.2 Договору доручення №03-05/23-2 від 03.05.2023 року, а саме не здійснив доставлення вантажу на автомобільному транспорті Довірителя, а також в порушення п.3.1 Договору доручення, не виконавши свої зобов`язання за Договором, не повернув Довірителю всі грошові кошти, отримані для виконання Договору доручення до закінчення строку дії Договору, а саме до 31.07.2023 року, тобто прострочив виконання грошового зобов`язання, то відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, на вимогу кредитора він зобов`язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми за час прострочення. Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної суми боргу в сумі 88450 грн, а також 3% річних в сумі 537,97 грн підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 7676.98 коп ( згідно з наданим розрахунком ), то відповідно\~ до ст. 3 Закону Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» , розмір\~\~\~ пені,\~ передбачений\~ ст.\~ 1\~ цього Закону,\~ обчислюється\~ від\~ суми\~ простроченого платежу та не може перевищувати\~ подвійної\~ облікової\~ ставки\~\~ Національного\~\~ банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, загальний розмір грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача, складає 96664,95 грн (з них: 88450 грн сума основного боргу; 537,97 грн 3% річних, 7676,98 грн пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ ) . Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. У позовній заяві позивачем викладено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат: орієнтовні витрати на професійну правничу допомогу 5000 грн; витрати зі сплати судового збору 2684 грн., а всього 7684 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684 грн. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, позивач у позовній заяві зазначив, що остаточний розрахунок, а також докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть надані до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України. Так ч.8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так як на час розгляду справи доказів на підтвердження витрат на правову допомогу не надано, однак у позовній заяві позивачем заявлено про їх надання протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, то відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу судом буде вирішуватись протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Outcome: approved