Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

28.06.2024 міський голова м. Черкаси [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Черкаська міська рада є власником квартири [ADDRESS] . Станом на 25.01.2024 у зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку ГУ НП в Черкаській області [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до Акту обстеження, затвердженого директором КП «Придніпровська СУБ», від 05.04.2019, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] ніколи не проживала. Згідно Акту про фактичне непроживання особи від 26.03.2024 [PERSON] за вищезазначеною адресою не проживає понад п`ять років. Таким чином, оскільки відповідачка зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , однак фактично не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців, позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.07.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник Черкаської міської ради за довіреністю Кирман В.О. не з`явився, подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. З урахуванням положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Статтею 47\~Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом встановлено, що Черкаська міська рада є власником квартири [ADDRESS] . Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 359880760 від 25.12.2023. Відповідно до інформації Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради № 108-0503-05/03.1-07 від 26.01.2024, станом на 25.01.2024 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані дві особи: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно акту про фактичне не проживання особи від 26.03.2024 [PERSON] фактично не проживає у квартирі [ADDRESS] понад п`ять років. Крім того, згідно акту обстеження від 05.04.2019 [PERSON] за вищевказаною адресою ніколи не проживала. Обставин, які б перешкоджали відповідачці проживати у квартирі [ADDRESS] судом не встановлено. За змістом статті 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини 4 статті 311\~ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Статтею 327\~ЦК України передбачено, що управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до статті 61\~ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно частини 1 статті 71\~ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72\~ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно правового висновку Верховного Суду у постанові від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Оскільки в\~судовому засіданні\~достовірно встановлено,\~що відповідачка\~ [PERSON] \~ більше\~шести місяців\~не проживає у квартирі [ADDRESS] , суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги Черкаської міської ради задоволено повністю, то з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved