Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

у серпні 2024 року позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 12 листопада 2011 року вони уклали шлюб. Від шлюбу мають п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність спільних інтересів та наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові один до одного. Намагання відновити сімейні стосунки виявились безрезультатними. Наразі, хоча подружжя й проживає разом, проте фактично шлюб припинив своє існування, оскільки між ними відсутні відносини, які притаманні сім`ї. Отже, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 10 вересня 2024 року о 10.00 год. У судове засідання 10 вересня 2024 року з`явились позивач та відповідач. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Додатково зазначила, що відповідач має іншу дружину та дітей в Узбекистані. Протягом їх спільного життя він декілька разів на рік на тривалий час від`їжджає до Узбекистану та проводить там час з іншою сім`єю. Вважає, що подальше збереження їх з відповідачем сім`ї неможливе, адже відповідач її ображає, не приділяє сім`ї уваги, ні вона, ні діти йому не цікаві. Зауважила, що відповідач свою поведінку пояснює тим, що він постійно працює і заробляє гроші, однак при цьому за все своє спільне життя вони не набули ніякого цінного майна. Як зазначила позивач, її життя продовжується і вона не хоче жити далі з чоловіком, який не поважає її як жінку. Просила суд розірвати шлюб з відповідачем і не давати строк на примирення, адже вона надавала чоловіку шанс виправитися, але він натомість поїхав на відпочинок з іншою родиною. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив. Наполягав на тому, що він кохає свою дружину, не хоче втратити свою родину та має намір її зберегти. Зазначив, що дійсно мало часу приділяє сім`ї, адже всі видатки лежать на ньому, тож він має багато працювати. При цьому відповідач також підтвердив, що в Узбекистані у нього народились діти від іншої жінки, а саме: два сини 2015 та 2020 року народження та дві дочки 2018 та 2022 року народження і він дійсно періодично протягом року на декілька місяців їздить до дітей в [PERSON] . Просив суд не розривати шлюб з позивачем та дати строк на примирення. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 12 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1931. Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 листопада 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. У шлюбі у позивача та відповідача [INFO] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06 квітня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві; [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 грудня 2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві; [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29 жовтня 2019 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві; [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 жовтня 2021 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); [INFO] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14 грудня 2022 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позивач вказує, що подальше спільне проживання та збереження їх родини є неможливим, на що відповідач заперечує та просить шлюб не розривати, надати строк для примирення. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача,подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а з урахуванням позиції позивача, яка категорично заперечує проти продовження шлюбних відносин з відповідачем, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Також, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved