Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] прозменшення розміру аліментів, у якій просить зменшити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2012 року по справі 2-7261/11 з 1/2 до 1/4 частини всіх його доходів щомісячно. Позов мотивовано наступним. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2012 року по справі 2-7261/11 стягнуто з [PERSON] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісячно починаючи з 19.03.2012 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При постановленні рішення судом було взято до уваги, що [PERSON] є працездатним, маю постійне місце роботи, інших дітей і осіб на утриманні не має. Після ухвалення рішення про стягнення аліментів у [PERSON] народилася дитина, а саме: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Народження іншої дитини спричинило зміну матеріального стану, зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2024 року позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи відкладався 23.05.2024, 18.07.2024, 14.08.2024, у зв`язку з необхідністю належним чином повідомити відповідача про розгляд справи судом, за заявою відповідача, згідно з якою заперечила позовні вимоги, вказувала на наявність іншого рішення про збільшення розміру аліментів - для надання можливості долучити таке. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, згідно з якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити такі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала, окрім заперечень позовних вимог у зв`язку з наявністю іншого рішення суду, таке рішення не було надано, розгляд справи повторно відкладався з метою надання можливості подати суду докази на підтвердження поданих заперечень. Жодних заяв, клопотань, незважаючи на повторне відкладення розгляду, до суду не надходило. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів та винести заочне рішення по справі. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з наступного. Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2012 присуджено до стягнення з [PERSON] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісячно починаючи з 19 березня 2012 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області у позивача [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . До матеріалів справи додано також копію паспорта № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] . Зі змісту статті 55\~Сімейного кодексу\~України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст.\~155\~Сімейного кодексу\~України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~від 27\~лютого 1991\~року N\~789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 3 ст.181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері чи батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 183 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає частку заробітку (доходу) матері чи батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину. Відповідно до частин першої та другої статті 182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Станом на момент пред`явлення позову, у відповідності Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» прожитковий мінімум на один місяць становить: дітей віком до 6 років - 2563\~ гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196\~ гривні. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. До матеріалів справи додано рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2012, яким присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісячно. Позовні вимоги в частині встановленого рішенням суду розміру аліментів у розмірі позивач вважає надмірними на даний час, зважаючи на наявність у такого ще однієї дитини [PERSON] , [INFO] , від іншого шлюбу. На утримання ще однієї дитини витрачаються додаткові фінансові витрати, що призвело до погіршення матеріального стану позивача. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. У даній справі позивачем доведено поданими доказами наявність підстави для зміни розміру аліментів: зміна сімейного стану наявність на утриманні ще однієї дитини, що впливає на матеріальний стан. При визначенні розміру аліментів, що підлягає зменшенню, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , саме в розмірі 1/3 частини всіх доходів позивача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки і зміною сімейного стану у розмірі 1/4 частини доходів позивача не буде спрямовано на належне забезпечення дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,\~та суперечитиме їх інтересам та які також мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зменшення розміру позовних вимог до не підтверджено іншими належними і допустимими доказами. За таких підстав, позовні вимоги задовольнити частково, в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення ст.185\~СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо). Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial