Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ») звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання теплової енергії у розмірі 51 815,45 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 46 574,66 грн., 3% річних у розмірі 1 150,58 грн. та 4 090,21 грн. - інфляційної складової боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є зареєстрованою у квартирі [ADDRESS] . Відповідач отримує послуги з централізованого постачання теплової енергії, при цьому, не виконує зобов`язання по їх оплаті, у зв`язку із чим за нею утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача з урахуванням нарахованих штрафних санкцій. 17.04.2024 до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 18.04.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 02.07.2024 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Даниленком В.В. через загальну канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, який обгрунтований наступним. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Виконавцем послуг з централізованого постачання теплової енергії та гарячої води є ТОВ «Євро-Реконструкція», яке здійснює господарську діяльність на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії. Так, позивач виставляє відповідачу, як споживачу, завищені рахунки, залишає заяви без належного реагування, не вживає жодних дій спрямованих на усунення порушень при обчисленні та нарахуванні оплати за надані послуги. Представник відповідача вказує, що подача теплоносія із завищеними показниками до будинку не відповідає обігрівальній площі, яка становить 40,4 кв.м. Крім того, в розрахунках заборгованості не взяті показники лічильників, а відтак саме на споживача поклали тягар оплати непотрібного та «надлишкового тепла». Наведені обставини свідчать про недодержання позивачем вимог законодавства України під час проведення нарахувань за вказану послугу, а саме не врахування обсягів фактично наданих послуг та умисне не зацікавлення у їх дотриманні, що призводить до ущімлення інтересів споживача за послуги з централізованого опалення. Також у відзиві зазначено, що відповідач здійснювала платежі. Окрім того, між позивачем та відповідачем було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості з централізованого опалення та постачання гарячої води. Враховуючи викладене, представник відповідача зазначає, що позивач повинен здійснити перерахунок заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] з централізованого опалення за період з жовтня 2017 року, врахувавши при цьому обігрівальну площу житлового будинку, яка становить 40,4 кв.м., а також кількість теплової енергії у відповідності до показів лічильника за звітний місячний період. Щодо нарахованих штрафних санкцій у вигляді 3% річних та інфляційних втрат вказує, що їх нарахування на суму боргу було здійснено незаконно, оскільки під час дії карантину штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки Закону №530-ІХ. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», з 03.04.2020 на всій території України запроваджено карантин, який тривав з 12.03.2020 по 30.06.2023. Враховуючи викладене, представник відповідача прохає суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підтвердження доводів представник відповідача до відзиву долучив: копію розрахунків; копію показників лічильника; копію угоди про реструктуризацію заборгованості. 19.07.2024 на адресу суду за допомогою поштового відправлення «Укрпошта» від представника позивача надійши письмові пояснення, які приймаються судом до розгляду як відповідь на відзив, яка обгрунтована наступним. ТОВ «Євро-Реконструкція» не визначає самостійно послуги та не встановлює споживачам тарифи за надані послуги. Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1820 від 11.12.2018, №77 від 14.01.2020, №623 від 17.03.2020, №2246 від 30.11.2020, №40 від 13.01.2021, які офіційно опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», установлено тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гаряої води, що надаються ТОВ «Євро-Реконструкція», яке є виконавцем цих послуг. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №1085 від 07.07.2021 (яка набрала законної сили 08.07.2021) «Про затвердження Змін до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання», встановлення ТОВ «Євро-Реконструкція» тарифів на теплову енергію, а також на послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води здійснюється Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Таким чином, до 08.07.2021 тарифи на послугу з централізованого опалення для ТОВ «Євро-Реконструкція» встановлювалися Постановами Національної комсії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), а з 08.07.2021 Розпорядженнями Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а саме Розпорядженням КМДА №2610 від 15.12.2021, Розпорядженнями КМВА №508 від 22.04.2022, №674 від 30.09.2022. До відповіді на відзив представником позивача долучено деталізований розрахунок суми боргу за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з 01.10.2017 по 01.03.2024. Так, тариф згідно Постанови Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг: - з 01.07.2014 №650 від 06.06.2014 - 9,36 грн. з ПДВ за 1 м?; 353,67 грн. з ПДВ за 1 Гкал; - з 21.11.2014 №146 від 21.11.2014 - 9,33 грн. з ПДВ за 1 м?; 352,70 грн. з ПДВ за 1 Гкал; - з 08.05.2015 №1171 від 31.03.2015 - 16,91 грн. з ПДВ за 1 м?; 639,18 грн. з ПДВ за 1 Гкал; - з 23.09.2016 №1352 від 04.08.2016 - 28,70 грн. з ПДВ за 1 м?; 1 085,01 грн. з ПДВ за 1 Гкал; - з 01.06.2017 №639 від 11.05.2017 - 31,45 грн. з ПДВ за 1 м?; 1 182,86 грн. з ПДВ за 1 Гкал; - з 29.11.2017 №1392 від 09.11.2017 - 31,42 грн. з ПДВ за 1 м?; 1 181, 86 грн. з ПДВ за 1 Гкал; - з 28.10.2018 №1227 від 18.10.2018 - 32,58 грн. з ПДВ за 1 м?; 1 225,19 грн. з ПДВ за 1 Гкал; - з 01.01.2019 №1823 від 11.12.2018 - 35,67 грн. з ПДВ за 1 м?; 1 341,53 грн. з ПДВ за 1 Гкал; - з 13.11.2021 №40 від 13.01.2021 - 1 408,27 грн. з ПДВ за 1 Гкал; - з 01.10.2022 №674 від 30.09.2022 - 1 408,27 грн. з ПДВ за 1 Гкал. З розрахунку заборгованості за послугу з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії вбачається, що за період з жовтня 2017 по квітень 2018 року нарахування за послугу з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії здійснювалось на підставі показників загально будинкового засобу обліку теплової енергії заводський №19481 пропорційно до опалювальної площі квартири. За період з 2018 по грудень 2020 року нарахування за послугу з постачання теплової енергії здійснювалось по нормі споживання згідно опалювальної площі. З січня 2021 по лютий 2024 року нарахування за послугу з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії здійснювалось на підставі показників загально будинкового засобу обліку теплової енергії заводський №19481 пропорційно до опалювальної площі квартири. Щодо укладеної 02.07.2019 між позивачем та відповідачем угоди про реструктуризацію заборгованості за договором №4450175/013 представник позивача зазначає наступне. Відповідно до умов угоди про реструктуризацію заборгованості споживач зобов`язується сплатити заборгованість у розмірі 12 058,24 грн., з яких: - 8 927,80 грн. за послугу з постачання централізованого опалення; - 3 130,44 грн. за послугу з постачання гарячої води. Термін виконання зобов`язання 24 місяці, тобто до 03.07.2021. Так, [PERSON] виконала умови угоди про реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, сплативши загальну суму заборгованості у розмірі 12 058,24 грн. Проте, [PERSON] під час виконання угоди реструктуризації заборгованості не сплачувала поточні нарахування за послугу з постачання теплової енергії, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 46 574,66 грн. Щодо нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних нарахувань, як складової заборгованості за грошовим зобов`язанням, позивач вказує, що доводи відповідача щодо неправомірного їх нарахування є помилковими, оскільки в період дії карантину існувала заборона нарахування неустойки (штрафу та пені). При цьому, 3% річних та інфляційні нарахування, які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання і мають компенсаційний характер, а не штрафний, тому до положення даної статті закону слід застосовувати загальний строк позовної давності. Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, у відзиві представник останньої зазначив, що вона є власником вказаної квартири та споживачем житлово-комульних послуг, які надаються позивачем. Положення стст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалень розрахунків за енергоносії», виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Як вбачається з матеріалів справи, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії № 198 від 01.06.2012 року. Згідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ №630 від 21.07.2005, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник, наймач та споживач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Частиною 7 статті 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем і споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» № 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення до відповідних житлово-експлуатаційних організацій або до ТОВ «Євро-Реконструкція». Проект договору про надання ТОВ «Євро-Реконструкція» послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води було опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111 (4511). Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до стст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не відмовлялася від надання позивачем житлово-комунальних послуг та отримувала їх, разом з тим своєчасно не вносила плату за користування, у зв`яку із чим за нею утворилась заборгованість станом на 01.03.2024 у розмірі 46 574,66 грн., яка складається з заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, що підтверджується деталізованим розрахунком суми боргу за період з 01.10.2017 по 29.02.2024, з урахуванням сплат у лютому 2024 року. Також суд зауважує, що деталізований розрахунок суми заборгованості за послугу з постачання теплової енергії містить інформацію, яким чином позивач визначив щомісячну суму заборгованості, які тарифи ним застосовувались, яка кількість спожитої теплової енергії враховувалась та з чого саме позивач виходив, визначаючи саме такий розмір щомісячних споживань. Тобто, вказане свідчить про те, що позивачем дотримано вимоги законодавства України під час проведення вказаних нарахувань. Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку суми штрафних санкцій, яка була нарахована позивачем на підставі ст. 625 ЦК України, сума штрафних санкцій становить 5 240,79, з яких: - 4 090,21 грн. інфляційна складова боргу та 1 150,58 грн. - 3% річних. Так, представник відповідача зазначає, що вищевказана сума штрафних санкцій нарахована позивачем на суму боргу, який виник у період дії карантину, а відтак таке нарахування є незаконним та стягненню не підлягає. Водночас, суд не може погодитись з такими доводами, з огляду на наступне. До вимог про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність (стаття 257 ЦК України). Відповідно до пп. 4 п. 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 530-ІХ на час дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово- комунальні послуги. У постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі № 6-49цс12, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц наголошено на тому, що встановлене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер. Норми матеріального права вирізняють штрафні санкції, до складу яких належить неустойка (штраф, пеня), та компенсаційні втрати, до складу яких належить інфляційні витрати та три відсотки річних. В постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 922/175/18 зазначено, що формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три відсотки річних та інфляційні втрати не є неустойкою у розумінні ст. 549 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» заборонено нараховувати та стягувати саме неустойку (штраф, пеню), при цьому жодної заборони нараховувати та стягувати компенсаційні втрати вказаним Законом не передбачено. Отже положення ст. 549 ЦК України (штраф, пеня) та ст. 625 ЦК України (три відсотки річних, інфляційні втрати) є різними за своєю правовою природою. Таким чином, положення пп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону № 530-ІХ не застосовуються під час нарахування та стягнення 3% річних й інфляційних втрат, а відтак у позивача були наявні усі правові підстави для нарахування цих складових, які в свою чергу підлягають стягненню з відповідача. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами чч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 028,00 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved