Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з указаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що його дядько [PERSON] , [INFO] , має з дитинства тяжке психічне захворювання та внаслідок хвороби за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, у зв`язку з цим він перебуває на обліку у лікаря психіатра та неодноразово стаціонарно лікувався, однак стан його психічного здоров`я з часом тільки погіршувався. На даний час його дядько залишається особою з інвалідністю ІІ групи (довічно). [PERSON] внаслідок психічної хвороби є повністю непрацездатним, не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Внаслідок цього захворювання його дядько має обмеження щодо життєдіяльності та самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, через це є постійна необхідність у його догляді. Заявник фактично весь час опікується над тяжкохворим дядьком. Інші члени сім`ї, які б могли опікуватися його дядьком, відсутні. З огляду на це, заявник просить визнати його рідного дядька [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його [PERSON] опікуном дядька [PERSON] , оскільки він здійснює догляд за дядьком, допомагає вирішувати його побутові питання та згодний бути опікуном. 10.04.2024\~суд постановив\~ухвалу,\~якою прийняв указану заяву до розгляду, відкрив провадження у справі; призначив судове засідання на 23.04.2024; доручив Білоцерківському місцевому центру з надання БВПД призначити [PERSON] адвоката; залучив до\~участі в\~цій справі\~як заінтересовану\~особу[INFO] ;\~визнав явку\~заінтересованих осіб\~в судове\~засідання обов`язковою (а.с.47-49). 23.04.2024 справу було знято з розгляду з подальшим призначенням судового засідання на 07.05.2024 у зв`язку з неявкою присяжного до суду (а.с.67). 07.05.2024 суд постановив ухвалу, якою застосував заходи процесуального примусу та стягнув з виконавчого комітету Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області штраф за невиконання процесуального обов`язку явки представника органу опіки та піклування в судове засідання для розгляду даної справи (а.с.89-92). Того ж дня, 07.05.2024, суд за клопотанням заявника витребував письмові докази з медичних установ та призначив у справі судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану [PERSON] про що постановив відповідну ухвалу. Провадження у справі було зупинено (а.с.93-96). 15.05.2024 від КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» надійшла амбулаторна картка пацієнта [PERSON] на виконання ухвали суду від 07.05.2024 (а.с.103). 20.05.2024 від виконавчого комітету Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області надійшла квитанція про сплату штрафу на виконання ухвали суду від 07.05.2024 (а.с.106, 107). 21.05.2024 від КНП КОР «ОПНМО» надійшла медична картка стаціонарного хворого ф. 003/о [PERSON] на виконання ухвали суду від 07.05.2024 (а.с.108). 24.05.2024 справу з додатками направлено до КНП КОР «ОПНМО» для проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 07.05.2024 (а.с.111). 05.08.2024 до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 271-ц від 26.06.2024 та повернуті матеріали цивільної справи (а.с.123, 124). 02.09.2024 (після\~виходу судді\~із щорічної\~основної відпустки)суд постановив ухвалу, якою поновив провадження у справі; призначив судове засідання на 10.09.2024, в яке викликав учасників справи (а.с.127). В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав з наведених у ній підстав, суду пояснив, що [PERSON] є його рідним дядьком братом матері. Дядько є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства, з 1979 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра, регулярно лікується. Поки була жива його (заявника) бабуся матір [PERSON] , - вона жила разом з дядьком і доглядала його. У березні 2022 року бабуся померла і дядько залишився сам. Він (заявник) повіз дядька на лікування в спеціалізований заклад і після виписки у травні 2022 року став жити з дядьком в його будинку по [ADDRESS] . З того часу він (заявник) фактично проживає разом з дядьком, доглядає і утримує його, організовує побут. Інших родичів, хто б виявив бажання і мав можливість здійснювати такий догляд за дядьком, немає. З сестрою (матір`ю заявника) у [PERSON] напружені відносини, крім того, вона не може доглядати брата за власним станом здоров`я. Його (заявника) молодший брат, який з дружиною і дітьми мешкає в [PERSON] , є особою з інвалідністю 3 групи, хворіє на псоріаз і за станом здоров`я та через власну зайнятість не має можливості доглядати дядька. Сам він перебуває в шлюбі, має дружину і двох дітей. Старша дочка повнолітня і мешкає окремо. Дружина і молодша дочка мешкають у [ADDRESS] . Він же мешкає в [PERSON] з дядьком. Офіційно він (заявник) не працевлаштований, однак займається перепродажем автомобілів та запчастин до них, має орієнтовний середньомісячний дохід в розмірі 15 тис. грн.. [PERSON] отримує пенсію, розмір якої зовсім невеликий, і розпоряджається він нею сам. У власності дядька будинок і земельна ділянка по [ADDRESS] . Сам він (заявник) має у власності будинок і земельну ділянку в селі Шкарівка Білоцерківського району. У нього з дядьком хороші теплі стосунки, дядько дослухається до нього. Особа, стосовно якої розглядається справа про визнання недієздатною [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце його проведення повідомлений належно, причини своєї неявки суду не повідомив (а.с. 128, 135). Адвокат особи, стосовно якої розглядається справа [PERSON] , - [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав і просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки\~та піклування виконкому\~Таращанської міської\~ради в судому засіданні при вирішенні заяв покладався на розсуд суду. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно, причини неявки суду не повідомили (а.с. 129). Суд, вислухавши заявника, адвоката особи, стосовно якої розглядається справа, представника заінтересованої особи органу опіки та піклування, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст правовідносин. Суд установив, що заявник [PERSON] є рідним племінником [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії повторно виданого 16.11.2023 свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 19.02.1959, копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 13.04.1979, копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.10.1977 (а.с.17-19). Батьки [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.20, 21). Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 1180 серії АВ № 1079082, виданої 23.11.2023 МСЕК, [PERSON] має другу групу інвалідності з 01 жовтня 2011 року по причині: «інвалідність з дитинства, встановлена довічно; може працювати в створених умовах; рекомендовано лікування у психіатра» (а.с.16). Суд також установив, що [PERSON] за даними облікової документації перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з 1979 року та звертався за медичною допомогою (а.с.15, 25). З матеріалів справи установлено, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з наявної у матеріалах справи копії довідки №1277 від 15.06.2022 про реєстрацію місця проживання особи управління ЦНАП Таращанської міської ради (а.с.13). Місце проживання заявника [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з копії паспорту [PERSON] (а.с.10 на звороті). Відповідно до акту обстеження умов проживання громадян в м. Тараща Білоцерківського району Київської області № 17 від 15.01.2024, складеного депутатом Таращанської міської ради Степанець О.С., [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] , [INFO] , яка фактично проживає в м. Києві. Без реєстрації у вказаному будинку проживає племінник [PERSON] - [PERSON] , [INFO] .. Під час обстеження установлено, що [PERSON] має статус особи з інвалідністю 2-ї групи, має хворобу Блейлера та потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] є власником частини будинку, який складається з чотирьох житлових кімнат, веранди та кухні. Будинок газифікований, електрифікований, також є пічне опалення. Біля будинку земельна ділянка для ведення городництва, площею 0,10 га. За свідченнями сусідів, догляд, забезпечення продуктами харчування та систематичне лікування за дядьком здійснює і забезпечує племінник [PERSON] , який не працює, оскільки доглядає хворого (а.с.14). Заявник [PERSON] за станом здоров`я практично здоровий, незнятої чи непогашеної судимості станом на 10.01.2024 не має (а.с.22, 23). Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області № 38-VIII від 21.02.2024 затверджено подання органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Таращанської міської ради про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] у разі визнання його недієздатним (а.с.8). З відповідного подання, копія якого надана суду, вбачається, що орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Таращанської міської ради вважає доцільним призначити опікуном [PERSON] над [PERSON] у разі визнання його недієздатним (а.с.9). За результатом проведення 26.06.2024 судово-психіатричної експертизи експертом КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» Тітовим С.О. було складено висновок №271-Ц, згідно з яким [PERSON] , [INFO] , страждає на психічний розлад шизофренію, параноїдну, стан нестійкої ремісії (F-20.04 за МКХ-10), який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] на даний час не здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] може приймати участь у судовому засіданні та давати пояснення по суті справи, але без достатньо критичного відношення до них (а.с.123, 124). При вирішенні справи, суд виходить із наступного. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Частиною першою статті 294\~ЦПК України встановлено обов`язок суду під час розгляду справ окремого провадження роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Відповідно до ч. 3 ст.\~294\~ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до положень ст.\~30\~ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст.\~36\~ЦПК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 ЦК України). Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (ч. 1-3 ст. 41 ЦК України). Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 195/1605/16-ц. Верховний Суд України у постанові від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 виснував про те, що за положеннями частини першої статті 39\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39\~ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239\~ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Про це ж зазначав і Верховний Суд у постанові від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19. Відповідно до ст.\~3\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Суд зазначає, що відповідно до ст.\~110\~ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. З висновку судово-психіатричного експерта № 271-ц від 26.06.2024 вбачається, що наявний у [PERSON] психічний розлад є таким, що істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не позбавляє такої здатності в абсолютному розумінні. Експерт зазначив у своєму висновку про те, що ступінь психічних розладів [PERSON] такий, що істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не позбавляє його цієї здатності повністю. Таким чином, з досліджених доказів суд висновує про відсутність підстав для визнання [PERSON] недієздатним відповідно до положень ч. 1 ст. 39 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст.\~60\~ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки натепер відсутні підстави для визнання [PERSON] недієздатним, то відсутні і підстави для встановлення над ним опіки. Враховуючи вищезазначене, у задоволенні заяви [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до положень ч. 2 ст.\~299\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. З огляду на це, судові витрати по даній справі слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed