Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] в особі представника - адвоката Магди В.Ю. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 27.09.2014 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Фактично подружжя не проживали однією сім`єю та не вели спільне господарство з квітня 2015 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитина [PERSON] проживає з матір`ю - [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у вихованні доньки участі не приймає. З моменту народження дитини відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, не створює умов для отримання дитиною освіти, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тобто безпідставно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. До того ж становить загрозу як малолітній дитині, так і позивачці, оскільки веде асоціальний спосіб життя, скоює кримінальні злочини із застосуванням насильства, погрожує позивачці. Відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Наведені вище обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав, у зв`язку із чим позивачка звернулася до суду із даним позовом і просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] судові витрати. В судове засідання позивачка, представник позивачки не з`явилися. До суду представник позивачки надав заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі. На позовних вимогах наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився. Судові повістки направлялися відповідачу за останнім відомим місцем проживання - [ADDRESS] , які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без їх участі. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі. Також подав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Суд ухвалив провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних доказів у відповідності до ст. 280-281 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі і є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 28.05.2021. Малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом із позивачкою - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади від 04.10.2023. У судовому засіданні встановлено, що позивачка разом з донькою фактично проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] , частина якого належить на праві власності матері позивачки - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2023, реєстровий № 2920, видавник ПН ЗМНО Єдемська-Фастовець О.А . Згідно з інформацією Запорізької гімназії №104 Запорізької міської ради від 16.01.2024, [PERSON] , [INFO] , є ученицею 3-А класу Запорізької гімназії №104 Запорізької міської ради. Організацією шкільного життя [PERSON] займається її мати - [PERSON] , яка відвідує батьківські збори, спілкується із класним керівником доньки, контролює її навчання та відвідування нею онлайн занять, за допомогою яких організовано освітній процес у Запорізькій гімназії №104. Протягом навчання [PERSON] у гімназії батька [PERSON] , у закладі не бачили. Він не звертався ні до адміністрації гімназії, ні до класного керівника з питання навчання доньки, організації її життя в гімназії. Згідно інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9», [PERSON] , [INFO] , спостерігається в педіатричній амбулаторії № 8 . На прийом до лікаря-педіатра для проведення щеплень, здачі лабораторних аналізів та проведення профілактичних оглядів з дитиною з`являється мати - [PERSON] . Батько дитини не прийоми до лікаря-педіатра з дитиною не звертався, станом її здоров`я не цікавиться. Згідно інформації Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області, [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст.185 КК України, ч.3 ст.186 КК України, ч.1 ст.309 КК України (30 кримінальних проваджень). Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спору щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування, Малолітня [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02.08.2024, складеного відділом по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що дитина забезпечена всім необхідним. Матір`ю дитини створені належні умови для проживання, навчання та розвитку малолітньої [PERSON] . На засіданні комісії [PERSON] повідомила членам комісії, що з батьком дитини не спілкується взагалі. Він часто погрожував їй, поводив себе агресивно, дитиною не цікавиться, не допомагає. Малолітня [PERSON] повідомила, що з рідним батьком не спілкується. Один раз, давно, батько подарував їй телефон, однак не дзвонить і не пише. Дитина вітчима називає татом, саме він взяв на себе всі зобов`язання батька. Орган опіки та піклування дійшов висновку, що батько дитини не намагається боротися за своє право бути батьком, брати участь у вихованні, спілкуванні з дитиною, ігнорує можливість змінити ставлення до виховання доньки, тому вважає доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району на адресу Ленінського районного суду м. Запоріжжя направлено лист з приводу надання письмового висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В цьому листі зазначено, що 18.07.2024 спеціалісти відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради приїхали за адресою: [ADDRESS] , однак провести обстеження умов проживання не вдалося, оскільки двері ніхто не відчиняв. За інформацією мешканців будинку, [PERSON] на початку війни квартиру продав. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району не може провести відповідну роботу для вирішення питання по суті, провести акт обстеження житлово-побутових умов батька, запросити його на засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району де вирішуються питання доцільності / недоцільності позбавлення батьківських прав, оскільки відповідач по справі фактично не мешкає на території Дніпровського району м. Запоріжжя, а інші засоби зв`язку з відповідачем відсутні. Оцінюючи надані позивачем докази, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків протягом тривалого часу, без жодних об`єктивних перешкод не виконує своїх батьківських обов`язків відносно дитини, суд вважає, що в інтересах дитини, необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Разом з тим, статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 СК України установлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач є працездатним, домовленостей щодо виконання батьком свого обов`язку по утриманню дитини між сторонами не досягнуто, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і будь-яких доказів щодо причин, які унеможливлюють або звільняють його від вказаного обов`язку суду не надав, а відтак вимоги позивачки про стягнення аліментів у мінімальному гарантованому розмірі, передбаченому законом, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення з вказаним позовом до суду і до повноліття дитини, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Outcome: approved