Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

12.08.2024 [PERSON] , звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 02.11.2019 Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1353. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.11.2019 позивач та відповідач уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, позивач з відповідачкою проживають тривалий час окремо, наявні різні погляди на сімейне життя, збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, посилаючись на ст.ст. 105, 110 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024 визначено головуючого суддю Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Сиротенко В.К. 13.08.2024 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву вищезазначену позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 23.08.2024 на виконання ухвали судді від 13.08.2024 позивачем надано заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 26.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої просить суд розгляд справи проводити за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явилась, подала заяву, в якій зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи та ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.11.2019, виданого Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1353, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2019. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2020. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є втрата взаємоповаги, розуміння, внаслідок чого відбулося фактичне припинення шлюбних відносин. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - «[PERSON] », про що вона просила у своїй заяві, оскільки відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу у подальшому іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved