Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

У березні 2024 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду із позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1001766257201 у розмірі 64 997,01 грн., також просять стягнути сплачений судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 18.12.2020 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001766257201, за умовами якого остання отримала кредитну карту з кредитним лімітом на суму 60 995,01 грн. Відповідач не виконала належним чином умови договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка згідно розрахунків позивача станом на 01.01.2024 складає 64 997,01 грн., з яких: - 44 477,84 грн. - заборгованість за кредитом; - 7,96 грн. - заборгованість за процентами, 20 511,21 грн. заборгованість за комісією. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, надав до суду клопотання, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить проводити розгляд справи без їх участі, позов простять задовольнити з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. На адресу суду надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги та не погоджується з наданими розрахунками вказуючи, що умови кредитного договору є несправедливими, а у зв`язку з цим на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі. Більше того, розрахунок заборгованості наданий банком не враховує оплат здійснених нею за договором. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Судом встановлено, що 18.12.2020 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001766257201, за умовами якого остання отримала кредитну карту з кредитним лімітом на суму 60 995,01 грн. Відповідно до умов Договору, позичальник зобов`язався в порядку та в строки визначені договором, своєчасно повернути кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитом, комісію та збитки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору кредиту, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач не виконала належним чином умови договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка згідно розрахунків позивача станом на 01.01.2024 складає 64 997,01 грн., з яких: - 44 477,84 грн. - заборгованість за кредитом; - 7,96 грн. - заборгованість за процентами, 20 511,21 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору, боржник беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (додається) баланс складає (мінус) - 64 997,01 грн. Ця заборгованість складається з частини використаного боржником кредитного ліміту у сумі 44 447,84 грн. заборгованості по процентам у сумі 7,97 грн. та заборгованості по комісії - 20 511,21 грн. Овердрафт - (мінус) 64 997,01 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Проаналізувавши зміст спірного договору та надавши оцінку пояснень відповідача, суд встановив, що кредитний договір від 18.12.2020 № 1001766257201 містить всі істотні умови передбачені законодавством України, позивач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується електронним підписом відповідача про прийняття пропозиції укласти договір. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved