Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся [PERSON] (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про поділ спільного сумісного майна подружжя, набутого під час шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 11.11.2011 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Ухвалою суду від 02.07.2024 відкрито провадження у цивільній справі №712/8053/24 за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. У період перебування у шлюбі, відповідач займалася домашнім господарством та вихованням спільної з позивачем доньки, в той час як за грошові кошти отримані позивачем як прибуток від його підприємницької діяльності сторонами були придбано об`єкти нерухомого майна та транспортні засоби, які є спільним майном подружжя. Сторони не дійшли згоди щодо поділу набутого під час шлюбу спільного майна подружжя. Посилаючись на те, що оскільки у двокімнатній квартирі [ADDRESS] разом із відповідачкою постійно проживає малолітня донька позивача [PERSON] , позивач вказує, що вказаний об?єкт нерухомого майна належить залишити на праві власності за відповідачкою. Також у позові вказано, що в особисту власність позивача належить виділити садовий будинок в ОСТ «СЛАВУТИЧ» в с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області, де позивач проживає постійно протягом останніх трьох років. Як зазначено у позові запропонований позивачем розподіл нерухомого майна враховує засади рівності часток подружжя у спільному майні та забезпечує житлові (майнові) інтереси малолітньої доньки [PERSON] на проживання разом із матір?ю у власній квартирі за місцем свого навчання. Транспортним засобом VOLKSWAGEN T-ROC, державний номерний знак [NUMBER] , ІНД № [NUMBER] , безпосередньо користується відповідач, тому зазначений легковий автомобіль повинен залишитися у власності останньої. Натомість транспортний засіб MERCEDES-BENZ GLE 450, державний номерний знак [NUMBER] , ІНД № [NUMBER] , яким користується [PERSON] , повинен залишитися у особистій власності позивача. Враховуючи значно більшу вартість автомобіля позивача над автомобілем відповідачки, різниця складає 1 428\~000 грн 00 коп. в якості компенсації різниці такої вартості позивач пропонує виділити у власність відповідача обидва гаражні бокси № [NUMBER] та № [NUMBER] , сукупна вартість обох гаражів складає 1 632\~000 грн 00 коп. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.08.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 10.09.2024 о 12 год 00 хв. Відповідач [PERSON] 10.09.2024, до початку підготовчого засідання, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розгляд справи проводити без її участі. Представник позивача у підготовче засідання також не прибув, надавши перед початком підготовчого засідання 10.09.2024 клопотання, в якому вказує, що позивач не заперечує проти задоволення заяви відповідача про визнання позову та вважає, що вона жодним чином не порушує та не обмежує права учасників судового процесу. Також представник позивача у клопотанні просить задовольнити позов з урахуванням заяви відповідача про його визнання, судові витрати віднести на рахунок позивача, розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши позицію сторін та надані суду докази, вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому провадженні без переходу до стадії судового розгляду по суті, оскільки позиція відповідача не суперечить закону, наявні докази дозволяють розглянути справу по суті, а вирішення справи та визнання позову не стосується прав інших осіб. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. Судом встановлено, що 02.07.2024 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси по справі №712/8053/24 відкрито провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 26.02.2013, виданим Вільхівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області за актовим записом №2. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів №31/31/7145-2522 від 02.08.2024, [PERSON] є власником транспортного засобу VOLKSWAGEN T-ROC, VIN [NUMBER] . Висновком про вартість рухомого майна наданим ТОВ «ЦЕНТР НЕРУХОМОСТІ УКРАЇНИ» встановлено, що станом на 12.07.2024 вартість вказаного транспортного засобу становить 1\~020\~000 грн 00 коп. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів №31/31/7145-2521 від 02.08.2024, [PERSON] є власником транспортного засобу MERCEDES-BENZ GLE 450, VIN [NUMBER] . Висновком про вартість рухомого майна наданим ТОВ «ЦЕНТР НЕРУХОМОСТІ УКРАЇНИ» встановлено, що станом на 12.07.2024 вартість вказаного транспортного засобу становить 2\~448\~000 грн 00 коп. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційна довідка №389545524 від 04.08.2024, [PERSON] є власником садового будинку, б/н в САДОВОМУ ТОВАРИСТВІ «СЛАВУТИЧ» в с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області та відповідно земельної ділянки кадастровий номер КОАТУУ 7121586200:06:004:0254 . Висновком про вартість земельної ділянки наданим ТОВ «ЦЕНТР НЕРУХОМОСТІ УКРАЇНИ» встановлено, що станом на 12.07.2024 вартість вказаної земельної ділянки становить 407 660 грн 00 коп., а відповідно до висновку про вартість садового будинку з надвірними спорудами, вартість зазначеного будинку становить 3\~672\~000 грн 00 коп. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційна довідка №389545567 від 04.08.2024, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Висновком про вартість квартири наданим ТОВ «ЦЕНТР НЕРУХОМОСТІ УКРАЇНИ» встановлено, що станом на 12.07.2024 вартість вказаної квартири становить 6\~120 000 грн 00 коп. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційна довідка №389545637 від 04.08.2024, [PERSON] є власником гаражного боксу № [NUMBER] по [ADDRESS] . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційна довідка №389545689 від 04.08.2024, [PERSON] є власником гаражного боксу № [NUMBER] по [ADDRESS] . Відповідно до висновків про вартість гаражних боксів наданих ТОВ «ЦЕНТР НЕРУХОМОСТІ УКРАЇНИ» встановлено, що станом на 12.07.2024 вартість одного гаражного боксу становить 816\~000 грн 00 коп. Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України, якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За змістом наведених норм належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частину третю статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№ 17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Судом встановлено, що спірне майно, було придбане за час шлюбу сторін. Враховуючи, що жодна зі сторін не спростовувала презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу, а також враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд вважає обґрунтованими доводи позовної заяви про те, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя. Вирішуючи спір про спосіб поділу спільного майна подружжя, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 1-2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідач із запропонованим позивачем способом поділом спільного майна погодилася, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи предмет та підстави позову, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання позову, оскільки таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд погоджується із запропонованим позивачем та підтриманим відповідачем способом поділу спільного майна подружжя. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та поділу майна подружжя у спосіб, запропонований позивачем, та підтриманий відповідачем.

Outcome: approved