Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 28.07.2009 року в розмірі 41 111 грн 67 коп., та судові витрати у розмірі 2684,00 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг кредитування, підписавши відповідну Анкету - заяву від 28.07.2009 року. Шляхом підписання вказаної анкети-заяви відповідач погодився з "Умовами та правилами банківських послуг", "Тарифами", які разом складають Договір про надання банківських послуг та, відповідно до ч.1 статті 634 ЦК України, є договором приєднання. Укладений Договір є змішаним та поєднує в собі ознаки договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України), в зв`язку з чим, якщо банк здійснює платежі з рахунку клієнта, на якому відсутні грошові кошти, банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму. Позивач (Банк) відкрив відповідачеві картковий рахунок із встановленим початковим лімітом 500 грн 00 коп., в подальшому збільшивши його до 37216 грн 95 коп. Відповідач в процесі користування картковим рахунком своєчасно не розраховувався за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Посилаючись на "Умови та правила банківських послуг", позивач вказує, що відповідач, окрім наданого тіла кредиту, зобов`язаний сплатити також проценти від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% - для картки "Універсальна" та 84,0% - для картки "Універсальна Голд", а тому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором в сумі 41111,67 гривень та судовий збір, сплачений за подання позову в сумі 2684,00 гривень.. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.09.2023 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] разом з позовною заявою подав клопотання, в якому просив судовий розгляд справи проводити за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених вище, та в разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою Зміївського\~районного суду\~Харківської області\~від 07.10.2024\~року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі ч.4 статті 223, ч.1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Повноваження позивача щодо надання банківських послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу та виписці з ЄДРПОУ 10.06.2021 року, Витягу з нової редакції Статуту Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", затвердженому постановою КМУ від 05.06.2019 року № 594, Витягу з Державного реєстру банків АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (а. с. 65-68). Згідно Заяви про оформлення кредиту від 28.07.2009 року, відповідач [PERSON] звернувся до позивача за отриманням банківських послуг за отриманням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», зі встановленням кредитного ліміту 500,00 грн, та зі сплатою відсотків за базовою ставкою 3% у місяць на залишок заборгованості. Комісії, штрафи, пеня та інші нарахування вказаною заявкою не передбачені. (а.с.34) Будь-яких істотних умов кредитного договору, визначених статтями 631-632, 638, 1054 Цивільного кодексу України (строк, ціна договору розмір кредиту (кредитного ліміту), процентів та порядку їх погашення, тощо) зазначена Заява не містить. До вказаної Заяви додано роздруковану Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, датовану 06.09.2022, паспорт споживчого кредиту, «Условия и правила предоставления банковских услуг» (мовою оригіналу, зі змінами, дата видання не зазначена), які не містять підпису позичальника відповідача (а.с.35-61) Як вбачається з Довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК", відповідачеві за укладеним кредитним договором було відкрито: -\~28.07.2009\~року платіжну картку «Універсальна» № [NUMBER] , строком дії до червня 2012 року; -\~25.07.2011\~року платіжну картку № [NUMBER] «Універсальна», строком дії до лютого 2015 року; -\~26.03.2015\~року платіжну картку № [NUMBER] «Універсальна GOLD, строком дії до січня 2018 року; -\~18.03.2016\~року платіжну картку\~№ [NUMBER] «Універсальна GOLD», строком дії до травня 2018 року; -\~25.04.2018\~року платіжну картку\~№ [NUMBER] «Універсальна GOLD», строком дії до грудня 2021 року (а.с. 33). Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, старт карткового рахунку відбувся 28.07.2009 року зі встановленням кредитного ліміту в розмірі 500,00 грн, який в подальшому неодноразово збільшувався, в останнє - 23.09.2020 року до 37216, 95 гривень (а.с. 32). Як вбачається з Виписки по картковому рахунку, наданих позивачем, відповідач активно користувався послугами кредитування рахунку, і станом на 01.01.2022 року (31.12.2021 строк закінчення дії останньої платіжної картки відповідача), його заборгованість склала 38471, 51 гривню. Після завершення строку дії останньої картки 31.12.2021 року відповідачем [PERSON] в рахунок погашення заборгованості внесено: 22.01.2022 1500,00 +359,20 грн; 23.02.2022 - 1320,00 +5,85 грн; 17.03.2022 1200,00 грн; 20.05.2022 1000,00 грн; 23.06.2022 1000,00 +0,38 грн; 26.06.2022 150,00 грн; 27.06.2022 705,92 грн; 13.11.2022 75,00 грн; 03.05.2023 150,00 +3,69 грн, В загальній сумі 7470,04 гривні, Витрачено відповідачем з останньої карти після закінчення строку кредитування 25.01.2022 року 181,00 грн; 26.01.2022 418,09 грн, 20.05.2022 307,04 грн, в загальному розмірі 906,13 грн Не зважаючи на завершення строку дії останньої платіжної картки 31.12.2021 року, позивач в період з 01.01.2022 по 31.05.2023 року продовжував нараховувати відповідачеві відсотки за використання кредитного ліміту за ставкою 1,7 відсотка, внаслідок чого станом на 03.05.2023 року заборгованість відповідача за наданими банківськими послугами кредитування рахунку склала 41111,67 гривень. (а.с. 20 31) Дослідивши доводи позовної заяви та надані до неї докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За загальним правилом, встановленим статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Одним з видів зобов`язання є договір, вимоги до укладення якого встановлені главою 52 Цивільного кодексу України. Так, за змістом положень статей 626-628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.\~У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин другої, четвертої статті 631 Цивільного кодексу України, договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно частин\~першої,\~другої статті\~634\~Цивільного кодексу\~України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до положень §2 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. (ч.1, ч.3 статті 1054 ЦК України) Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі визначається максимальний розмір процентної ставки, що може бути застосований. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частин\~1,\~2\~статті 1069\~Цивільного кодексу\~України,\~якщо відповідно\~до договору\~банківського рахунка\~банк здійснює\~платежі з\~рахунка клієнта,\~незважаючи на\~відсутність на\~ньому грошових\~коштів (кредитування\~рахунка),\~банк вважається\~таким,\~що надав\~клієнтові кредит\~на відповідну\~суму від\~дня здійснення\~цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2\~глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами по справі виникли договірні зобов`язання стосовно надання/отримання банківських послуг, за якими відповідач приєдналася до публічного договору, запропонованого позивачем АТКБ «ПриватБанк» шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг . Заява про надання банківських послуг, підписана відповідачем 28.07.2009 року містить бажаний кредитний ліміт в розмірі 500,00 грн зі сплатою 3% щомісячно на залишок розміру заборгованості. Строк дії договору, підстави збільшення розміру кредиту (кредитного ліміту), порядок узгодження зміни процентної ставки та порядку погашення процентів, тощо, зазначена Заява не містить. Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, датована 06.09.2022, паспорт споживчого кредиту, «Условия и правила предоставления банковских услуг» (мовою оригіналу, зі змінами, дата видання не зазначена), не містять дати їх ухвалення та підпису позичальника відповідача, в зв`язку з чим не видається за можливе визначити обсяг зобов`язань сторін за укладеним кредитним Договором. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився й погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 вказала, що: «у переважній\~більшості випадків\~застосування конструкції\~Договору приєднання\~його умови\~розроблює підприємець\~(в\~даному випадку\~АТКБ «ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому… роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи... Надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони\~не підписані\~та не\~визнаються позичальником, а також, якщо ці\~умови прямо\~не передбачені,\~як у\~даному випадку\~-\~в анкеті-заяві\~позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", прийняті 09 квітня 1985 року N 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що\~споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Крім того, приписи абзацу 2 частини першої вище наведеної статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Такі правові висновки висловлені в постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18, в якій, зокрема, зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тобто, строк спливу дії картки є кінцевим строком дії кредитного договору. За змістом пунктів 2.3., 2.4., 3.3 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, спеціальний платіжний засіб є власністю емітента і може передаватись у власність або надаватися в користування клієнту відповідно до умов договору, на підставі якого надається та використовується спеціальний платіжний засіб (далі - договір). Кредитна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії. Кредитна лінія під операції зі спеціальними платіжними засобами відкривається банком на визначений термін і в межах установленого договором ліміту заборгованості або граничної суми кредитування. Строк дії кредитної лінії, яка відкривається під спеціальні платіжні засоби, установлюється договором. Банк зобов`язаний після виконання взаємних зобов`язань або в разі розірвання чи закінчення терміну дії договору на вимогу користувача видати йому довідку про повернення спеціального платіжного засобу, крім випадків передавання його користувачу у власність, кредиту та процентів за користування ним. Таким чином, у разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання. Таким чином, у даній справі, вимоги банку про стягнення процентів після 31 грудня 2021 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а заборгованість по коштам на картці збільшувалася за рахунок нарахування банком відсотків за простроченим кредитом. Разом з тим, суд враховує, що на момент закінчення строку кредитування 31.12.2021 року фактично отримані та використані відповідачем кошти в повному обсязі в добровільному порядку не повернуті банку, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів.» З Виписки по картковому рахунку вбачається, що Банк виконав взяті на себе зобов`язання; відкрив позичальнику банківський рахунок, надав платіжний засіб банківську картку, здійснював обслуговування рахунку та передавав відповідачеві у користування грошові кошти згідно проведених платіжних операцій. Станом на момент закінчення строку кредитування рахунку 31.12.2021 року заборгованість відповідача склала 38471, 51 гривню. Відповідач, в свою чергу, після закінчення строку кредитування вніс на рахунок позивача 7470,04 гривні, а витратив шляхом переказу 906,13 грн, а отже загальна сума погашення по кредиту після 31.12.2021 року склала 6563,91 гривня (7470,04-906,13) Отже загальна сума заборгованості відповідача станом на момент закінчення строку кредитування з урахуванням сум, внесених відповідачем складає: 38471,51 6563,91 =31907,60 гривень, що свідчить про порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства За таких обставин, позовна заява АТКБ "ПриватБанк" про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за фактично отриманою сумою кредитних коштів протягом дії строку кредитування. В іншій частині позовних вимог належить відмовити. Згідно ч.1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2093,52 гривні На підставі викладеного,

Outcome: partial