Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника 11.06.2024 року заявник звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт самостійного виховання та утримання [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що 18 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Пединівській сільській раді Звенигородського району Черкаської області. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя не склалося. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 березня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Починаючи з 14 вересня 2021 року малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає, окремо від матері, разом з батьком в орендованій ним квартирі за адресою: [ADDRESS] . Мати неповнолітнього [PERSON] проживає закордоном, у Польській Республіці. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 26.02.2024 року по справі № 694/2763/23, яке набрало законної сили 28.03.2024 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист для його примусового виконання. Крім того, рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.04.2024 року по справі № 694/2905/23, яке набрало законної сили 13.05.2024 року, визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом батьком - [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту самостійного виховання заявником сина необхідне йому для оформлення документів для соціальної допомоги на дитину згідно ЗУ «Про державну допомогу сім?ям з дітьми», яка виховується тільки одним з батьків, а також для реалізації його прав передбачених законодавством як особи, яка самостійно виховує дитину, зокрема, але не виключно, прав передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.06.2024 було відкрито провадження та призначено розгляд заяви на 01.08.2024 року. 26.07.2024 року від представника заявника адвоката Коваленка Я.О. надійшла до суду заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.07.2024 року заяву представника заявника адвоката Коваленка Я.О. задоволено. 30.07.2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від [PERSON] про розгляд справи без її участі, оскільки проживає за кордоном, проти задоволення заяви не заперечує. 30.07.2024 року від представника заявника адвоката Коваленка Я.О. надійшло до суду клопотання про доручення доказів. 01.08.2024 року від представника заявника адвоката Коваленка Я.О. надійшла до суду заява про розгляд справи без участі заявника та без участі представника заявника. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.08.2024 року до справи залучено в якості заінтересованої особи [INFO] . 27.08.2024 року від представника заявника адвоката Коваленка Я.О. надійшло до суду клопотання про приєднання доказів. 02.09.2024 року від представника заявника адвоката Коваленка Я.О. надійшла до суду заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.09.2024 року заяву представника заявника адвоката Коваленка Я.О. задоволено. 12.09.2024 року від представника заявника адвоката Коваленка Я.О. надійшла до суду заява про розгляд справи без участі заявника та без участі представника заявника. 12.09.2024 року від заінтересованої особи - [INFO] надійшла до суду заява про розгляд справи без участі їх представника. Просять прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 03.11.2010 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 03.11.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 187. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . 23.03.2021 року рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до договору найму (оренди) № 09/2017 від 06.09.2017 року, [PERSON] є орендатором строкового платного користування квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданої відповіді центром обробки спеціальної інформації Державної міграційної служби України, [PERSON] в період з 18.03.2022 року по 16.01.2024 року неодноразово перетинала державний кордон України. Відповідно до акту депутата Вишневої міської ради Чечило А.В. від 24.11.2023 року № 1/04-1145, встановлено, що [PERSON] , 1985 року народження, фактично проживає в [ADDRESS] , без реєстрації. Разом з ним проживає та перебуває на його утриманні дитина[PERSON] , 2010 року народження. Згідно висновку Служби у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] вбачається, що найкращими інтересами [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області на теперішній час вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 04.12.2023 року, складеного спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради [PERSON] та затвердженого начальником служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Костиною В.А. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Сім`я орендує житло по договору. Умови проживання відмінні, в квартирі зроблено євроремонт, дитина проживає в окремій кімнаті, обладнаній всім необхідним для проживання, навчання та розвитку. [PERSON] більше двох років виховує сина і виконує належним чином батьківські обов`язки. Батьки розлучені з 2021 року, проживають окремо. Дитина не бачила маму більше двох років. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 26.02.2024 року по справі № 694/2763/23, яке набрало законної сили 28.03.2024 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист для його примусового виконання. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.04.2024 року по справі № 694/2905/23, яке набрало законної сили 13.05.2024 року, визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом батьком - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з характеристики ТОВ «Енергоавтоматика» вих. № 0512-1 від 05.12.2023 року, [PERSON] , зокрема, за час роботи зарекомендував себе, як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності. Відповідно до довідки № 0512-2 від 05.12.2023 року, виданої директором підприємства ТОВ «Енергоавтоматика» Сергієм Бондарем, [PERSON] працює в ТОВ «Енергоавтоматика» з 21.02.2019 року та займає посаду інженер-електрик в енергетичній сфері. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як визначено частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Встановлено, що на час розгляду справи, [PERSON] виповнилося 13 років. Підставою для встановлення факту самостійного виховання неповнолітнього дитини батьком, обсяг прав матері дитини обмежується або припиняється. Суд вважає, що розірвання шлюбу між батьками, проживання матері окремо від дитини не впливає на обсяг її прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. При цьому, сімейні відносини, як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, котрі поділяються на юридичні дії (спричинення яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини). У вихованні та утриманні дитини мають брати участь як мати так і батько. Проживання одного з батьків окремо від дитини не свідчить про те, що мати самоусунулась від виховання та утримання дитини, а визначення місця проживання дитини з батьком не звільняє матір від її обов`язку виховувати та утримувати дитину. За не виконання, чи неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей батьки можуть бути притягненні до відповідальності у вигляді позбавлення батьківських прав, адміністративної або кримінальної відповідальності,. Згідно ст. 12 Закону України « Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Заявником не надано доказів того, що в питанні виховання чи утримання неповнолітнього сина мати умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації прав з виховання дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Сімейним кодексом України встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 15 СК України). Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх. Отже, відсутні підстави для встановлення факту самостійного виховання та утримання заявником сина [PERSON] . Крім того, системний аналіз положень СК України, Закону України «Про охорону дитинства» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» свідчить, що передбачене абзацом 12 підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, під час дії воєнного стану, у зв`язку з самостійним виховуванням дитини (дітей) віком до 18 років - стосується військовозобов`язаних, які є одинокими батьками (одинока матір/одинокий батько), оскільки застосування такого заходу покликане з метою недопущення залишення без батьківського нагляду (опіки та піклування) неповнолітніх дітей. А тому до категорії чоловіків, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років відносяться чоловіки, які є батьками дитини (дітей) відповідного віку і виховують дитину, яка позбавлена можливості материнського виховання. Це стосується випадків, коли мати дитини померла, безвісно відсутня, позбавлена батьківських прав щодо дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків або не здатна їх виконувати в силу об`єктивних обставин тощо. Доказів того, що [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно сина - [PERSON] або, що вона не здатна їх виконувати в силу об`єктивних обставин, суду не надано. Крім того, суд звертає увагу на те, що заявником не доведено відсутність можливості встановити факт знаходження дитини на утриманні через відповідні організації, органи місцевого самоврядування, тощо (в позасудовому порядку). Для прикладу "Довідка про те, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків або опікуна" є послугою з ідентифікатором 01303 і надається на підставі індивідуального рішення органу місцевого самоврядування в межах відповідної території. Для цього заявникові слід звернутися до виконавчого органу відповідної місцевої ради або до Центру надання адміністративних послуг. В доповнення до заяви слід додати паспорт особи, що звернулася за довідкою, копію свідоцтва про народження дітей, акт обстежень житлових умов заявника, де вказано, що батько/мати не бере участі у вихованні дитини. Констатації заявником обставини, що він самостійно виховує та утримує дитину, та відсутність заперечень з боку іншого з батьків, не є достатньо для доведення дійсного перебування дитини тільки на вихованні та утриманні одного з батьків, оскільки до такої категорії відносяться особи, які є батьками дитини (дітей) відповідного віку і виховують дитину, яка позбавлена можливості виховання іншим з батьків внаслідок об`єктивних обставин. Це стосується випадків коли інший з батьків дитини помер, безвісно відсутній, позбавлений батьківських прав щодо дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків або не здатен їх виконувати в силу об`єктивних обставин, а не з метою штучного створення підстави. Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про недопустимість учасниками судового розгляду використовувати окреме провадження з метою «створення» преюдиційних фактів. Суд звертає увагу, що обоє батьків зобов`язані однаковою мірою брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини. Водночас, якщо мати не позбавлена батьківських прав і відсутнє будь-яке рішення органу опіки і піклування щодо встановлення режиму спілкування із дитиною та участі батька та матері в її вихованні, що має місце у цій справі, мати у будь-який час має право і обов`язок брати участь у вихованні дитини. Також відповідачкою подано до суду заяву, в якій зазначено, що вона проживає поза межами України та не має змоги виховувати та утримувати сина, проти задоволення позову не заперечує. Відомості вказані у даній заяві суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Крім того, суд зауважує, що відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень відповідачка особисто отримувала поштову кореспонденцію надіслану судом на території України. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що у заявника відсутні підстави для встановлення судом юридичного факту самостійного виховання дитини, а тому заява не підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати понесені заявником на сплату судового збору не відшкодовуються.

Outcome: dismissed