Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивачка [PERSON] звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 29.08.2008 року у виконавчому комітеті Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 03. Вказує, що від шлюбу мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживаються із позивачкою . Зазнача, що більше трьох місяців назад сторони припинили подружні стосунки, проживають в окремих кімнатах та не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду їхньої сім?ї є різні характери та погляди на життя. З цього приводу між ними часто виникали сварки та суперечки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. А тому на даний час шлюб існує лише формально, сім?я розпалася остаточно, у кожного із них свої інтереси. Також, позивачка вважає, що можливості збергти сім?ю немає, примирення з відповідачем неможливе, відновлювати подружні стосунки є недоцільним. З посиланням на відповідні норми закону просить розірвати шлюб. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавала. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.06.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ст.274 ЦПК України, судове засідання призначено на 26.08.2024. (а.с.10). 28.08.2024 судове засідання не відбулося, справу розглядом відкладено на 13.09.2024 . У судове засідання 13.09.2024 учасники не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] адвокат Дороган І.Г. скерувала на адресу суду заяву, в просить розгляд справи провести без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримують повністю, просять шлюб розірвати, на примирення не згідні. Відповідач [PERSON] у судове засідання 13.09.2024 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзиву на позов останній не подав. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 29.08.2008 року у виконавчому комітеті Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 03. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим виконкомом Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області серії [NUMBER] від 29.08.2008 року. (а.с.3). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виконавчим комітетом Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької областівід 02.04.2012 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кліводинською сільською радою Кіцманського району Чернівецької областівід 26.05.2009 року. (а.с.5-6). На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, як вказує позивач, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved