Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

25 квітня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Новосанжарська державна нотаріальна конторапро тлумачення змісту заповіту. Позивач мотивував свої вимоги тим, що він є рідним сином померлого [INFO] [PERSON] , який проживав до смерті у [ADDRESS] . Також вказав, що його мати [PERSON] мала сина від першого шлюбу - [PERSON] , який не є сином [PERSON] і не був ним усиновлений, тобто не є спадкоємцем за законом. Зазначив про те, що 11.09.2008 [PERSON] склав заповіт, який посвідчений у Зачепилівській сільській раді Новосанжарського району Полтавській області за № 346, згідно з яким його батько заповів приватизовану земельну ділянку, житловий будинок та все майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Вказав, що у власності його батька також перебували земельні ділянки,які знаходяться за іншими адресами дві у с. Зачепилівка Полтавського району, площею 0,3492 га та 1,1495 га, а також земельна ділянка на території Кунцівської сільської ради площею 1,2387 га, які не охоплені заповітом та, можливо, й інше майно. Повідомив, що 28 вересня 2022 року Новосанжарською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 163/2022 після померлого [INFO] [PERSON] . Згідно з поданими заявами спадкоємцем за законом є [PERSON] та спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Зазначив про те, що із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] звернувся лише він, тому вважає себе єдиним спадкоємцем майна за законом, яке не охоплене заповітом. Вказав, що постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] усно пояснив про те, що спадкодавець заповів усе майно останньому, в тому числі і земельну ділянку площею 1,2387 га для сільськогосподарського товарного виробництва на території Кунцівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Вважає, що воля заповідача у заповіті висловлена чітко і однозначно та [PERSON] заповідано лише майно, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] . Зауважив про те, що якби заповідач мав бажання заповідати усе майно, то в заповіті було б написано про все майно, незалежно від його місця знаходження. Водночас заповідач конкретизував майно за адресою. Зазначив, що він має право та бажання успадкувати майно, яке не охоплене заповітом в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] та належним чином прийняти у власність відповідне спадкове майно та просив суд надати тлумачення заповіту [PERSON] від 11 вересня 2008 року, посвідченого секретарем Зачепилівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області за реєстровим номером 346, згідно з яким [PERSON] заповів приватизовану земельну ділянку, житловий будинок та все майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] [INFO] та роз`яснити чи охоплюється зазначеним заповітом майно, яке не знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 39). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року витребувано від Новосанжарської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 56). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2024 року витребувано від Новосанжарської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 79). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача - адвокат Грузін М.М. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні вказав, що позов не визнає. Пояснив, що у 2008 році його матір [PERSON] склала заповіт, яким заповіла йому приватизовану земельну ділянку, житловий будинок та все майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Повідомив, що він у встановленому законом порядку та строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В свою чергу, позивач також не подав до нотаріальної контори такої заяви після смерті матері. Зазначив, що усе спадкове майно, що їй належало на момент смерті фактично прийняв [PERSON] . Однак, він за життя не оформив спадщину на себе. Зазначив, що до спадкової маси після смерті [PERSON] увійшли три земельні ділянки на території села Зачепилівка Новосанжарського району Полтавської області, які їй належали на підставі державного акту серії ІІІ-ПЛ № 047887, виданого 27.12.2002. В подальшому одна з цих трьох земельних ділянок була поділена на дві. Вказав, що на момент посвідчення заповіту [PERSON] належала тільки одна земельна ділянка у с. Кунцево площею 1, 240 га, що належала йому на підставі державного акту серії ЯБ № 943365, виданого 23.05.2006. У зв`язку з цим вважав, що саме цю приватизовану земельну ділянку йому заповів [PERSON] у своєму заповіті від 11.09.2008. Зазначив також, що крім цієї земельної ділянки, заповіт [PERSON] охоплює й земельні ділянки, які розташовані у с. Зачепилівка Новосанжарського району Полтавської області, які останній успадкував після смерті [PERSON] , а також житловий будинок [ADDRESS] . В свою чергу, представник позивача в судовому засіданні вказав, що дійсно, після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] . Позивач та відповідач є такими, що не прийняли спадщину після смерті матері, оскільки не проживали разом з нею на момент смерті та у встановлений законом строк не звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, представник позивача заперечував проти доводів відповідача та вважав, що заповітом [PERSON] охоплюється земельна ділянка під житловим будинком [ADDRESS] , яка в подальшому була поділена на окремі дві земельні ділянки: площею 0.1508 га -для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0, 203 га- для ведення особистого селянського господарства, сам житловий будинок [ADDRESS] , а також все майно, що знаходиться у вказаному будинку: предмети побуту, тощо. Проте, вважав, що земельна ділянка у с. Кунцево, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту серії ЯБ № 943365 та дві інші земельні ділянки, розташовані на території Зачепилівської сільської ради, які [PERSON] успадкував після смерті дружини [PERSON] : площею 1,1495 га та 0,3492 га, не охоплені його заповітом та повинні спадкуватися за законом. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новосанжарської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 90). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. В ході судового розгляду було досліджено письмові докази, надані сторонами та витребувані судом. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кунцівською сільською радою [PERSON] народився [INFO] , батьком вказаний [PERSON] , матір - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Новосанжарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) [PERSON] , [INFO] померла [INFO] (а.с. 94). За даними спадкової справи №101/2021 із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] [PERSON] у визначений законом строк звернувся її чоловік [PERSON] , [INFO] , інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття не надходило (а.с. 92-100). Відповідно до довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області № 201/10-14 від 27.04.2021 громадянин [PERSON] [INFO] проживав разом із дружиною [PERSON] до моменту її смерті [INFO] та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с. 93 зворот). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Новосанжарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис № 408 (а.с. 12). Відповідно до довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 10-12/15/773 від 09.04.2024 померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На дату смерті [PERSON] зареєстровані особи не значились (а.с. 10). Новосанжарською державною нотаріальною конторою після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа, [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом та за законом та [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом, інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття не надходило (а.с. 14). Згідно із заповітом, посвідченим секретарем Зачепилівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Борсківцем С.П. за реєстровим номером 346, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживаючий за адресою: [ADDRESS] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно з яким [PERSON] заповів [PERSON] , [INFO] приватизовану земельну ділянку, житловий будинок з господарськими будівлями, та все майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 56). Постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 березня 2024 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кунцівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в порядку спадкування після померлого [INFO] його батька [PERSON] , оскільки між спадкоємцями виник спір щодо тлумачення заповіту. У постанові, зокрема, зазначено про те, що між спадкоємцями виник спір, оскільки вони не дійшли згоди між собою щодо тлумачення заповіту. Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права за земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадаструта витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5323481201:01:001:0620, площею 0,3492 га, цільове призначення якої, для ведення особистого селянського господарства та яка розташована в с. Зачепилівка Полтавського району Полтавської області. Документ, що посвідчує право - Державний акт серії [NUMBER] від 27.12.2022 (а.с. 102, 147-150). Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права за земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5323481201:01:001:0621, площею 1,1495 га, цільове призначення якої, для ведення особистого селянського господарства та яка розташована в с. Зачепилівка Полтавського району Полтавської області. Документ, що посвідчує право - Державний акт серії [NUMBER] від 27.12.2002 (а.с. 103, 141-144). Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права за земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАМ № 684982, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5323481201:01:001:0366, площею 0,203 га, цільове призначення якої, для ведення особистого селянського господарства та яка розташована в с. Зачепилівка Полтавського району Полтавської області. Підставою виникнення права власності - державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ № 047887, виданий 27.12.2002 Зачепилівською сільською Радою народних депутатів (а.с. 104-105, 133-134, 135-138). Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права за земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії БАВ № 437172 [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5323481201:01:001:0365, площею 0,1508 га, цільове призначення якої, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та яка розташована в [ADDRESS] (а.с. 106-107, 125-126). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №047887 [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Зачепилівської сільської Ради народних депутатів передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Зачепилівка на території Зачепилівської сільської ради (а.с. 120-121, 131-132). Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права за земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та витягу з Державного реєстру речовиї прав № 336535352 [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5323482200:00:001:0139, площею 1,2387 га, цільове призначення якої, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка розташована на території Кунцівської сільської Полтавського району Полтавської області. Документ, який є підставою для виникнення права є державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 943365, виданий головою Новосанжарської райдержадміністрацї (а.с. 109-110, 122-124). Згідно з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯВ № 943355 від 23.05.2006 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,240 га, яка розташована на території Кунцівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 124). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] житловий будинок, загальною площею 45,3 кв. м., який розташований за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 111-112). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії БАУ № 271518 житловий будинок площею 45,3 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровим номером 5323481201:01:001:0365, цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1508 га на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 113-114). Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» інвентаризаційна справа № 352, житловий будинок площею 45,3 кв. м., розташований за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 115 - 119). Згідно зі статтею 1223 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 1256 ЦК України суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких умов: 1) зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача; 2) наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту - спадкоємці мають різне уявлення про волевиявлення заповідача. За відсутності спору тлумачення заповіту здійснюється самими спадкоємцями на підставі частини першої статті 1256 ЦК України. Судом встановлено, що між спадкоємцями є спір щодо тлумачення заповіту, то відповідно до частини другої статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснює суд. Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять і термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача стосовно долі спадщини. При цьому частина друга статті 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину при тлумаченні заповіту, не допускається і внесення змін у зміст заповіту. Згідно зі статтею 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц зазначив, що в частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значень термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, та з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на викладене тлумаченню підлягає правочин або його частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Пріоритет надається тому, що написано в правочині, тобто буквальному тлумаченню слів та термінів. При тлумаченні правочину, у тому числі заповіту, спершу береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, тобто здійснюється буквальне тлумачення правочину. І лише коли буквальне тлумачення не дало змоги витлумачити зміст правочину, необхідно вдаватися до порівняння частини правочину, намірів тощо. Тобто правила тлумачення правочину визначені законом за принципом концентричних кіл: за неможливості витлумачити зміст правочину шляхом використання вузького кола засобів (буквальне тлумачення) залучаються інші засоби. Відповідно до статей 1216, 1218, 1219 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком тих, котрі нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що до спадкової маси після смерті [PERSON] увійшли, зокрема: - земельна ділянка з кадастровим номером 5323482200:00:001:0139, площею 1,2387 га, яка розташована на території Кунцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ЯБ № 943365; - земельні ділянки, які [PERSON] фактично прийняв у спадщину після смерті [PERSON] , а саме: - земельна ділянка з кадастровим номером 5323481201:01:001:0365, площею 0,1508 га, яка розташована в [ADDRESS] ; земельна ділянка з кадастровим номером 5323481201:01:001:0366, площею 0,203 га, яка розташована в с. Зачепилівка Полтавського району Полтавської області; земельна ділянка з кадастровим номером 5323481201:01:001:0620, площею 0,3492 га, яка розташована в с. Зачепилівка Полтавського району Полтавської області та земельна ділянка з кадастровим номером 5323481201:01:001:0621, площею 1,1495 га, яка розташована в с. Зачепилівка Полтавського району Полтавської області, що належали померлій на підставі державного акту серії ІІІ-ПЛ № 047887 від 27.12.2022; - житловий будинок площею 45,3 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , який також був успадкований після смерті [PERSON] та належав останній на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] (а.с. 111-114). Своїм заповітом, складеним 11.09.2008, [PERSON] заповів [PERSON] приватизовану земельну ділянку, житловий будинок з господарськими будівлями та все майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Буквальне тлумачення змісту заповіту на основі загальноприйнятих значень слів і понять дає підстави для висновку про те, що до спадкового майна, яке охоплено вказаним заповітом входить тільки те майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , конкретизація якого наведена у змісті заповіту, а саме: приватизована земельна ділянка, розташована за вказаною адресою, житловий будинок з господарськими будівлями, що також розташований за адресою: [ADDRESS] , а також все інше майно, яке також розташоване за вказаною у заповіті адресою. Таке тлумачення змісту заповіту узгоджується з правилами написання однорідних слів у реченні (якими у даному випадку є: приватизована земельна ділянка, житловий будинок з господарськими будівлями, все інше майно) та спільної для всіх однорідних слів ознаки (адреси місця знаходження майна), яка за своїм значенням та характером охоплює всі однорідні слова у реченні, та в цій конкретній ситуації визначає місцезнаходження як окремо кожного майна так і всього майна в цілому: за адресою: [ADDRESS] . Крім того, саме таке тлумачення заповіту цілком узгоджується з положеннями ст. 1236 ЦК України, які, зокрема, визначають, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Зазначене, на переконання суду, спростовує доводи відповідача про те, що [PERSON] , вказуючи у заповіті «приватизовану земельну ділянку», мав на увазі земельну ділянку, яка йому вже належала на праві власності саме на момент складення заповіту, тобто на земельну ділянку, розташовану у с. Кунцево. В свою чергу, такі доводи відповідача є непослідовними, оскільки щодо інших земельних ділянок, розташованих у с. Зачепилівка, які, на думку відповідача, також охоплені заповітом [PERSON] як «все майно», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , то слід зауважити, що такі земельні ділянки на момент складення заповіту [PERSON] ще належали його дружині [PERSON] та були ним успадковані вже після її смерті, яка настала [INFO] . На переконання суду, відсутність у заповіті окремого зазначення адреси місцязнаходження щодо кожного майна, переліченого у ньому не відміняє дійсної волі заповідача щодо настання реальних наслідків вчиненого ним правочину, що в разі його смерті відповідач успадкує все перелічене у заповіті майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Суд також встановив, що [PERSON] , заповідаючи будинок за адресою: [ADDRESS] також реалізував свій намір заповісти й земельну ділянку, на якій він побудований. Проте, в подальшому, під час виготовлення технічної документації, вказана земельна ділянка була поділена на дві земельні ділянки: з кадастровим номером 5323481201:01:001:0365, площею 0,1508 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та з кадастровим номером 5323481201:01:001:0366, площею 0,2030 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим, на переконання суду є очевидним та підтверджується матеріалами справи, що намір (волевиявлення) спадкодавця був спрямований на те, щоб залишити відповідачу у спадок земельну ділянку під будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , якій в подальшому було присвоєно кадастровий номер 5323481201:01:001:0365, площею 0,1508 га та біля будинку, якій в подальшому було присвоєно кадастровий номер 5323481201:01:001:0366, площею 0,2030 га. Зазначене також не заперечувалось в ході судового розгляду й стороною позивача. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що за своїм змістом намір (волевиявлення) спадкодавця був спрямований на те, щоб залишити у спадок відповідачу [PERSON] , [INFO] житловий будинок з господарськими будівлями, а також інше майно, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку з кадастровим номером 5323481201:01:001:0365, площею 0,1508 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку з кадастровим номером 5323481201:01:001:0366, площею 0,2030 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Новосанжарська державна нотаріальна контора, про тлумачення змісту заповіту підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно з пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Зважаючи на повне задоволення позовних вимог, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1211,20 грн.

Outcome: approved