Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

[PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 07.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем за реєстровим №1232, за яким з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість загальною сумою 11 278,50 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між нею та ТОВ «Фінфорс» було укладено кредитний договір. В 2024р. в мобільному застосунку «Дія» позивач дізналась про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] від 12.02.2020р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 11 278,50грн. згідно виконавчого напису №1232, виданого 07.02.2020р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. 08.07.2024р. представник позивача [PERSON] звернувся із адвокатським запитом в інтересах позивача до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., у відповідь на який отримав копії запитуваних документів, зокрема виконавчого напису №1232, виданого 07.02.2020р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. 09.07.2024р. представник позивача, ознайомившись із відповіддю приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., вважає, що такий виконавчий напис повинен бути визнаним таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства. На думку позивача нотаріус при вчиненні виконавчого напису №1232 не переконався у безспірності заборгованості, а надані нотаріусу документи, на підставі яких вчинено виконавчий напис, не були достатніми для підтвердження безспірності її заборгованості перед ТОВ «Фінфорс» на день вчинення напису. Також вказувала на те, що виконавчий напис нотаріус міг вчиняти лише у випадку, якби кредитний договір, за яким утворилась заборгованість та виникло право вимоги у ТОВ «Фінфорс», був посвідчений нотаріально. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1232 від 07.02.2020, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «Фінфорс» у розмірі 11 278, 50грн. Ухвалою суду від 26.07.2024 прийнято справу до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, ухвалою суду від 26.07.2024 задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженню [NUMBER] до вирішення спору по суті. Відповідач ТОВ «Фінфорс» у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович та Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, заяв по суті до суду не подавали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку, дійшов такого висновку. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] вказала на те, що 07.02.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. було вчинено виконавчий напис №1232 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 11 278,50 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. від 12.02.2020р. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. У постанові про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] від 12.02.2020 приватний виконавець дійсно зазначає виконавчим документом оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В №1232 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 11 278,50 грн. Вбачається, що в межах виконавчого провадження приватний виконавець Дорошкевич В.Л. винесла постанову від 13.10.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, інші доходи боржника. Надані позивачем докази без сумніву доводять, що виконавчий напис дійсно видавався 12.02.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. за №1232. Втім, встановити зміст виконавчого напису та підставу його вчинення за матеріалами справи неможливо. Так, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії, відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). Вирішуючи питання про можливість визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд зобов`язаний щонайменше дослідити такий виконавчий напис та встановити, на підставі якого договору (нотаріально посвідченого, чи укладеного у простій письмовій формі) утворилася заборгованість, для стягнення якої ТОВ «Фінфорс» звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Дослідження змісту виконавчого напису нотаріуса необхідне також для того, щоб витлумачити його зміст, аби встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав якусь заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14-ц). Втім, звертаючись до суду з даним позовом, позивачка не надала суду копію оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. У додатках до позовної заяви значяться лист-відповідь №58936 від 09.07.2024 приватного виконавця, постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про звернення стягнення на доходи. Копія оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса не долучалася і до заяви про забезпечення позову. Суд вжив заходів забезпечення позову ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року та зупинив стягнення у виконавчому провадженні [NUMBER], відкритому приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною, маючі відомості від виконавця про те, що стягнення дійсно відбувається. Матеріали справи не містять копії кредитного договору, дослідивши який, суд міг би констатувати, що такий укладався у простій письмовій формі, чи у інший спосіб, та (або) посвідчувався нотаріально. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач не ініціював перед судом клопотання про витребування копії виконавчого напису у приватного виконавця, чи матеріалів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис, у приватного нотаріуса. Відтак, на підставі 2 постанов приватного виконавця щодо виконання виконавчого напису, суд позбавлений можливості вважати доведеними обставини вчинення нотаріусом такого виконавчого напису. Зауважуючи, що позивач не надав копію оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, зі змісту якого можна було б встановити дату його видачі, підставу його видачі, зміст самого напису, боржника та стягувача за виконавчим написом; не довів належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була відсутня або іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; зважаючи на те, що відсутність тексту виконавчого напису унеможливлює встановлення обставин, які підлягають доказуванню, взагалі, в тому числі щодо відсутності нотаріального посвідчення договору, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, а відтак, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. На підставі ч.9 ст. 158 ЦПК України необхідно скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року, якою було зупинене стягнення у виконавчому провадженні [NUMBER], відкритому приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л.. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача, якому відмовлено у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed