Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

17 червня 2024 року [PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 27 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №19. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 січня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №19. Прізвище після реєстрації шлюбу позивач не змінювала. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, сімейні цінності, на цьому ґрунті у них часто виникали непорозуміння. На даний час сторони проживають окремо, між ними припинені подружні відносини, спільне господарство не ведеться. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини позивач не вбачає. Примирення між ними неможливим. Ухвалою судді від 25 червня 2024 року, відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву [PERSON] до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням\~ вимог ст.110 Сімейного Кодексу. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 27 січня 2007 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, про що в цей же день в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №19, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 27 січня 2007 року (а.с.7). Після реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. Від вказаного шлюбу позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільних дітей: неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 18 квітня 2007 року (а.с.8), та малолітню доньку [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 30 липня 2015 року (а.с.9). Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, сімейні цінності, на цьому ґрунті у них часто виникали непорозуміння. На даний час сторони проживають окремо, між ними припинені подружні відносини, спільне господарство не ведеться. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини позивач не вбачає. Примирення між ними неможливим. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідач відзиву на позовну заяви чи заперечень щодо розірвання шлюбу до суду не надав, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач після реєстрації шлюбу своє дошлюбне прізвище не змінювала, підстави для застосування норм ст.113 СК України відсутні. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №16148773 від 13 червня 2024 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 1212 гривень 20 копійок. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року встановлено в розмірі 3028 гривень 00 копійок. Отже, позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом зобов`язана була сплатити судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок. У зв`язку з відсутністю клопотання позивача, підстав для повернення останній переплаченої суми судового збору у розмірі 0 гривень 80 копійок, суд не вбачає. На підставі викладеного, відповідно до ст.3, 24, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved