Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі також - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач) Солонинка В.О. звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.12.2021 між фізичною особою позичальником [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 3748243, згідно з умовами якого відповідач отримав 5 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток № 1 до кредитного договору № 3748243 від 04.12.2021) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 15.12.2021. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надав відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. Відповідно до п. 3.2.6 кредитного договору № 3748243 від 04.12.2021, позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Кредитний договір було укладено в електронній формі та з дотриманням ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кредитні кошти були надані відповідачу шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору підтверджує Анкета-заява на кредит № 3748243 позичальника від 04.12.2021, що заповнена відповідачем. 23.02.2022 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 81-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором № 3748243 від 04.12.2021, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] Суму та розрахунок заборгованості за кредитним договором було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги № 81-МЛ від 23.02.2022. Сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 21 825,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5 000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 15 825,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 1 000,00 грн. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 21700213/60 від 18.04.2024. Зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3748243 від 04.12.2021 в сумі 21 825,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи на 23.09.2024 (а.с.33-34). В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі (а.с.43-44). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав частково, а саме: визнає тіло кредиту в сумі 5 000,00 грн., не визнає відсотки, комісію, судовий збір у зв`язку з тим, що вони дуже завищені. Крім того, він являється військовослужбовцем та проходить службу в ЗСУ (а.с.47). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3748243, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5 000,00 грн. строком на 11 днів зі сплатою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом та 5% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом (п.п. 1.5.2, 1.6). Даний договір підписаний електронними підписами з одноразовим ідентифікатором (п. 6 кредитного договору) (а.с.8-12). Відповідно до п.1.5. договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з триманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії складають 1 825,00 грн. в грошовому еквіваленті та 3,047,424,00 відсотків річних у процентному значенні і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 6 825,00 грн. Згідно з п.1.5.1. договору, комісія за надання кредиту: 1 000,00 грн., яка нараховуються за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 825,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Кредитного договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом (п.1.6.). Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно з п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 кредитного договору). За змістом п. 6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби, визначених ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно з п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до п. 2.3.1 договору, продовження вказаного в п. 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Відповідно до п. 2.3.1.1. договору, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може становити, зокрема й 3 дні з максимальним розміром комісії та відсотком від поточного залишку кредиту 3.00 за його продовження. Згідно з пунктом 2.3.1.2 договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Відповідно до додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 3748243 від 04.12.2021, заборгованість [PERSON] за вказаним договором мала бути сплачена 15.12.2021 в розмірі 6 825,00 грн. з яких: 5 000,00 грн. - кредит; 825,00 грн. - проценти; 1 000,00 грн. - комісія (а.с.12-зворот). Анкета-заява на кредит № 3748243 від 04.12.2021 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачу [PERSON] у ТОВ «Мілоан» сума кредиту 5 000,00 грн., строк кредиту 11 днів з 04.12.2021, дата повернення 15.12.2021, сума до повернення 6 825 грн., складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту: 1000 грн., нараховується одноразово за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту за договором. Проценти за користування кредитом: 825,00 грн., нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с.14-зворот - 15). 04.12.2024 відповідач [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту № 3748243, який містить наступну інформацію: щодо отримання кредиту у розмірі 5 000,00 грн. на строк 11 днів, зі сплатою процентної ставки у розмірі 1.50% за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування та стандартної ставки в розмірі 5% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування вказаного в п.1.3. Договору на стандартних (базових) умовах (а.с.13). З довідки про ідентифікацію вбачається, що кредитний договір № 3748243 від 04.12.2021 підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора J20966, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача 04.12.2021 о 16:50:14, номер телефону [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до копії платіжного доручення № 62546943 від 04.12.2021, ТОВ "Мілоан" перерахувало на рахунок [PERSON] кредитні кошти згідно договору № 3748243 в сумі 5 000,00 грн. (а.с.15-зворот). Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 3748243 від 04.12.2021, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором станом на 26.04.2024 складає 21 825,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за відсотками 15 825,00 грн., заборгованість за комісією 1 000,00 грн (а.с.17). 23.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 81-МЛ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (а.с.17-зворот - 21). З копії Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором відступлення прав вимоги № 81-МЛ від 23.02.2022 встановлено, що ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги до боржників у кількості 3718, загальна сума заборгованості 78 177 743,26 грн. (а.с.22). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 81-МЛ від 23.02.2022, [PERSON] є боржником за кредитним договором № 3748243 від 04.12.2021, загальна сума заборгованості становить 21 825,00 грн., яка складається з наступного: 5 000,00 грн. сума виданого кредиту; 15 825,00 грн. залишок по відсотках; 1 000,00 грн. залишок по комісії (а.с.23). Вказана сума заявлена позивачем до стягнення. 18.04.2024 позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направлено на адресу відповідача [PERSON] претензію по Договору про споживчий кредит № 3748243 від 04.12.2021 про сплату заборгованості на нові реквізити та повідомлення про відступлення права вимоги (а.с.23- зворот). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Отже, із наведеного слідує, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит та відповідач отримав кошти у загальному розмірі 5 000,00 грн., які були перераховані на рахунок відповідача, що також не оспорюється [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за договором про споживчий кредит № 3748243 від 04.12.2021 на підставі договору відступлення прав вимоги № 81-МЛ від 23.02.2022. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. Проте, можливість стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування передбачено пунктом 2.3.1.2. кредитного договору, який укладено між сторонами, у відповідності до якого строк кредитування у разі продовження позичальником користування кредитом може бути продовжено на строк 60 днів. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 08 серпня 2022 року по справі № 234/7298/20. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування у розмірі 15 825,00 грн. за період з 04.12.2021 до 13.02.2022. Щодо стягнення комісії суд зазначає наступне. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості. Отже, ч. 2 ст. 8 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» не передбачають сплату комісії за надання кредиту, а передбачають сплату комісії пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Як вбачається зі змісту договору від 04.12.2021 відповідач погодив комісію «за надання кредиту» в розмірі 1 000,00 грн., засвідчивши це своїм електронним підписом, тоді як у договорі позивач не зазначив та не надав доказів, переліку послуг «за надання кредиту», їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Ураховуючи, що кредитор не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату - комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, у вимозі товариства в частині стягнення комісії за надання кредиту слід відмовити. Щодо посилання відповідача на те, що він є військовослужбовцем, суд зазначає наступне. Відповідно до наданої відповідачем копії довідки, останній перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] з 09.06.2023 по теперішній час (а.с.49). Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Судом встановлено, що позичальника з 09.06.2023 призвано на військову службу, разом з тим нараховані проценти за користування кредитними коштами здійснено первісним кредитором до його призову, а тому на дані правовідносини не поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", тобто у [PERSON] наявний обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме стягненню підлягає на користь позивача сума заборгованості за тілом кредиту, в межах заявленої у позовній заяві суми 5000,00 грн. та 15 825,00 грн. - процентів за користування коштами. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. У відповідності до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 3065 від 17.06.2024 (а.с.1). Позовні вимоги позивача задоволені на 95,42% (20 825,00 грн. х 100 : 21 825,00 грн.). Тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-капітал» судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі пропорційно задоволених вимог, а оскільки позов задоволено на 95,42%, судовий збір слід стягнути в розмірі 2 311,45 грн. (2 422,40 грн. х 95,42% : 100).

Outcome: partial