Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

03 червня 2024 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. 13 червня 2024 року заявник подала уточнену заяву. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона народилася [INFO] . В паспорті громадянина України [NUMBER] від 17 лютого 1998 року її ім`я вказане, як [PERSON] , а в свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] від 15 березня 1975 року її ім`я вказане, як [PERSON] . Вона звернулася до органів ПФУ із питанням про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника після смерті її чоловіка - [PERSON] , однак отримала відмову, оскільки її ім`я в паспорті та в свідоцтві про шлюб різняться. Просить суд встановити факт того, що свідоцтво про одруження [NUMBER] від 15 березня 1975 року належить їй - [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заявник у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, вимоги заяви підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Боровківка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 07 квітня 1957 року. 15 березня 1975 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище дружини змінене на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 15 березня 1975 року. 10 липня 1975 року [PERSON] отримала диплом № [NUMBER] , в якому зазначено, що його видано: українською мовою - [PERSON] , а російською мовою - [PERSON] , що підтверджується копією диплому. [INFO] у заявника народилася дитина - [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження [NUMBER] від 01 квітня 1976 року. Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . 17 лютого 1998 року заявник отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Першотравенським МВ УМВС України у Дніпропетровській області, на ім`я: [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Боровківка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області. Таким чином, на підставі наданих заявником письмових доказів, судом встановлено, що до 17 лютого 1998 року ім`я заявника в усіх отриманих нею офіційних документах зазначалося, як [PERSON] , на підставі її свідоцтва про народження, а в паспорті громадянина України, отриманому заявником [INFO] її ім`я вказане, як Лілія. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу IV ЦПК України. Відповідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц). Згідно ч.1\~ст.\~315\~ЦПК України\~справи про\~належність правовстановлюючих\~документів особі,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~місце і\~час народження\~якої,\~що зазначені\~в документі,\~не збігаються\~з ім`ям,\~по батькові,\~прізвищем,\~місцем і\~часом народження\~цієї особи,\~зазначеним у\~свідоцтві про\~народження або\~в паспорті,\~розглядаються в\~судовому порядку,\~а також\~встановлення фактів,\~від яких\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав громадян,\~розглядаються судовим\~порядком,\~коли діючим\~законодавством не\~передбачено іншого\~порядку їх\~встановлення,\~а також\~при неможливості\~одержання заінтересованими\~особами відповідних\~документів,\~чи при\~неможливості відновлення\~загублених або\~знищених документів,\~що посвідчують\~ці факти. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Вказаною Постановою роз`яснено, що суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Проте, в порушення цих вимог, суд першої інстанції не надав пропозиції заявникові подати такі докази, а зазначив, що до матеріалів заяви не надано належних і допустимих доказів, які б підтвердили неможливість внести виправлення. Заявник просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про укладення шлюбу, виданого [PERSON] . Відповідно ч.3 ст.315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Оскільки заявник [PERSON] просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про шлюб, що не передбачено ч.3 ст.315 ЦПК України та не позбавляє заявника можливості отримати документи, що посвідчують її особу та видаються відповідними державними органами, згідно її свідоцтва про народження, заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, є такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed