Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №1156-8332 від 16.02.2023 в розмірі 31273,00 грн. та судові витрати по справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 16.02.2023 між сторонами було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1156-8332. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А8450 для підписання вказаного кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена. Станом на 02.10.2023 загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, становить 31273,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 10120,00 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 21153,00 грн. Таким чином, з боку відповідача по відношенню до позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі. У зв`язку з чим, представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.32). У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 08.01.2024, відповідачзазначає, що позивачем не надано доказів того, що наявна копія кредитного договору створювалася у порядку, визначеному ЗакономУкраїни"Про електроннідокументитaелектроннийдокументообіг" та що він підписувався електронним підписом одноразовим ідентифікатором уповноваженою на те особою, який є обов?язковим реквізитом електронного документа. Вважає, що, наявна в матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом, оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України"Про електронні документи та електронний документообіг" та не є належним доказом укладення кредитного договору між відповідачем такредитором.Крім того, відповідач зазначив, що представником позивача не було надано детального розрахунку боргупо всім його складовим із зазначенням періоду виникнення заборгованості, відсоткової ставки, суми заборгованості за конкретний період. Також вважає, що позивачем не надано суду доказів про отримання відповідачем кредитних коштів.На підставі чого, просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Судом встановлено, що 16.02.2023 між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії №1156-8332, відповідно до п.п.2.1., 2.2. якого кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (а.с.8-15). Пунктом 1.1. Договору про відкриття кредитної лінії №1156-8332 від 16.02.2023визначено, що базовий період сплати відсотків (далі\~базовий період)\~це проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом (а.с.8). Відповідно до п.п.4.1., 4.4. Договору про відкриття кредитної лінії №1156-8332 від 16.02.2023розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 11000,00 грн, дата надання/видачі кредиту\~16.02.2023. Базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору (а.с.8 на зворотному аркуші). Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику, становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту\~12.12.2023. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, що передбачено п.4.5. Договору про відкриття кредитної лінії №1156-8332 від 16.02.2023 (а.с.8 на зворотному аркуші). Згідно п.4.6. Договору про відкриття кредитної лінії, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму виданого кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). При частковому достроковому поверненні кредиту сума сплачених позичальником кредитних коштів погашає вимоги кредитодавця зі сплати простроченої заборгованості, повернення суми кредиту, сплати відсотків за кредит, комісію за видачу кредиту. Порядок укладання договору передбачений розділом 3 Договору про відкриття кредитної лінії №1156-8332 від 16.02.2023 та відповідно до п. 3.1. цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні\~Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.3.10. Договору про відкриття кредитної лінії №1156-8332 від 16.02.2023, уклавши договір сторони підтвердили, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердив свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та правил (а.с.8). Відповідно до п.п.11.1., 10.3.1. Договору про відкриття кредитної лінії, цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://navse.in.ua/), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Позичальник підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою\~статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~та статтями\~9,\~25 Закону України «Про споживче кредитування»\~на сайті https://navse.in.ua/). У розділі 12 договору «Реквізити сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а також ідентифікуючі відомості позичальника, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, дані паспорта, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу, електронна адреса, а також зазначено, що договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А8450 (а.с.10 на зворотному аркуші). Також 16.02.2023 відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А8450підписано Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) (а.с.10 зворотна сторона - 13). Підписавши 16.02.2023 паспорт споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.14-15). Крім того, відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А8450 було підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с.15). 16.02.2023 навиконання умовдоговору позивачем за допомогою системи LiqPay АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснено переказ коштів відповідачу у розмірі 11000,00 грн на номер картки [NUMBER] , яка була зазначена відповідачем як номер особистого електронного платіжного засобу в Договорі про відкриття кредитної лінії №1156-8332 від 16.02.2023 (а.с.17). Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим станом на 02.10.2023 він має заборгованість перед позивачем у розмірі 31\~273,00 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом складає 10120,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами становить 21153,00 грн. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені\~статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до\~статті 204ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя\~статті 215 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11Закону України«Про електроннукомерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~ст. 12Закону України«Про електроннукомерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою\~статті 1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої\~статті 639ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 626ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої\~статті 638ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до ч.1 ст. 12Закону України«Про електроннукомерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей\~12,81ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою\~статті 78ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що кредитний договір №1156-8332 від 16.02.2023 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей\~12,81ЦПК України\~є його процесуальним обов`язком. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК Українисудом враховуються висновки Верховного Суду у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19);від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження№ 61-7203 св 20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Таким чином, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки жодного доказу на підтвердження викладених обставин не було надано. Кредитний договір був укладений згідно норм\~Закону України «Про електронну комерцію», являється дійсним. Вказані документи були підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А8450, що свідчить про наявність між сторонами договірних зобов`язань. Стосовно тверджень представника відповідача, що розрахунок заборгованості не здійснений в належний спосіб та не є первинним документом, суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок відповідає умовам договору, в якому міститься інформація щодо загальної кількості днів користування кредитом, кількості днів користування ставкою 1,2%, кількості днів користування ставкою 1,5%, основного боргу, а також залишок нарахованих та не погашених відсотків, які нараховувались відповідачу в межах строку дії кредитного договору, тобто до 04.04.2023 включно (а.с.22). Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов?язань перед позивачем, [PERSON] здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1156-8332 від 16.02.2023, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором (а.с.22). Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки. Що відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палатиКасаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-д, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Як вбачається із матеріалів справи доказів,які б спростовували вказану заборгованість за кредитним договором, відповідачем не надано. За вимогами статей527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі аборечі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) устрокта в порядку, що встановлені договором. Частиною 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитнимдоговоромбанкабо іншафінансова установа(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатитипроценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 31273,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 10120,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 21153,00 грн. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved