Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою. На обґрунтування позову зазначив, що 15 серпня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . 04 червня 2024 року відповідачка разом з дочкою, без його дозволу на перетин дитиною державного кордону України, виїхала до Польщі для проживання, де тепер має стосунки з іншим чоловіком. Тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. 23 липня 2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представниця позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у відсутності позивача і його представниці, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити їх. Представник відповідачки [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності відповідачки та її представника, позовні вимоги визнав у повному обсязі. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2015 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській обл., актовий запис № 391, дошлюбне прізвище відповідачки « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Спільне життя сторін не склалося, вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного сімейного бюджету. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновлювати подружні відносини сторони не бажають, позивач підтримав позов, а відповідачка позов визнала, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, збереження шлюбу не відповідає їх інтересам, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і дитини, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved