Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив надати додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що його бабусі [PERSON] , [INFO] , на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної квартири. За життя померла склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу. Відповідач батько позивача є спадкоємцем першої черги за законом, проте не бажає вступати у спадщину після смерті своєї матері. Строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач пропустив у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, що перешкоджало роботі державних установ та створювало перешкоди поштовому зв`язку. Тому позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача надав заяву, в якій просив розгляд проводити без їх участі, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. Згідно з ч.\~ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати\~позов на\~будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, установив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] у м. Чугуїв, Харківської області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26.11.2021 (а.с.13). На підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.06.2012, зареєстрованого в реєстрі за №1-1673 (копія а.с.18-19)померлій належала квартира [ADDRESS] . На іпдтвердження також надано копію витягу з Державного реєстру правочинів №11469067 від 19.06.2012 (а.с.20) щодо реєстрації договору купівлі-продажу №1-1673. Згідно копії витягу про державну реєстрацію прав КП «Чугуївське МБТІ» №34663762 від 30.06.2012 (а.с.22) право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі вказаного договору купівлі-продажу. Крім того, надано копію технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с.23). На підтвердження родинного зв`язку позивачем надано копію свідоцтва про народження від 07.10.1970 (а.с.14) на ім`я [PERSON] , [INFO] , - відповідача (батьками записані [PERSON] та [PERSON] ) та копію свідоцтва про народження від 06.05.1992 (а.с.15) на ім`я [PERSON] , [INFO] позивач (батьками записані [PERSON] та [PERSON] ). Згідно копії свідоцтва про смерть від 18.10.1991 (а.с.25) [PERSON] помер [INFO] в м.Чернігів. Згідно копії довідки №С-18/2424-Ца від 27.05.2024 (а.с.16), виданої [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в тому, що на день смерті його матері [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] , з нею інших осіб зареєстровано не було. 23.06.2016 померлою складено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №2/882 (копія а.с.17), яким вона все своє майно заповіла позивачу. На підтвердження надано копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44253997 від 23.06.2016 (а.с.21), згідно якого зареєстровано за №59139465 у реєстрі вказаний заповіт. Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади №2024/0005028938 від 15.05.2024 (а.с.24) відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] . 27.06.2024 позивач звернувся із заявою до Чугуївської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (копія а.с.37-38), шляхом направлення її поштою (копія поштової квитанції від 27.06.2024 а.с.39). Згідно копії листа Чугуївської державної нотаріальної контори №1041/01-16 від 28.06.2024 (а.с.40) контора не має права видати свідоцтво у зв`язку з пропуском передбаченого законодавством строку для подачі відповідної заяви. Згідно листа Чугуївської державної нотаріальної контори №1167/01-16 від 18.07.2024 (а.с.46) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини у передбачений законодавством строк ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відповідно до\~ст.\~ст.\~1216-1218 ЦК України спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до\~інших осіб\~(спадкоємців). Спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~1223,\~ч.\~1\~ст.\~1269\~ЦК\~України право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1270,\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1220\~ЦК\~України для прийняття\~спадщини встановлюється\~строк у\~шість місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини. Спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №\~7 особа,\~яка не\~прийняла спадщину\~в установлений\~законом строк,\~може звернутися\~до суду\~з позовною\~заявою про\~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини\~відповідно до\~частини третьої\~статті 1272\~ЦК.\~Зазначене положення\~застосовується до\~спадкоємців,\~у яких\~право на\~спадкування виникло\~з набранням\~чинності зазначеним\~Кодексом. Суди відкривають\~провадження в\~такій справі\~у разі\~відсутності письмової\~згоди спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину (частина\~друга\~статті\~1272\~ЦК),\~а також\~за відсутності\~інших спадкоємців,\~які могли\~б дати\~письмову згоду\~на подання\~заяви до\~нотаріальної контори\~про прийняття\~спадщини.\~Відповідачами у\~такій справі\~є спадкоємці,\~які прийняли\~спадщину.\~При відсутності\~інших спадкоємців\~за заповітом\~і за\~законом,\~усунення їх\~від права\~на спадкування,\~неприйняття ними\~спадщини,\~а також\~відмови від\~її прийняття\~відповідачами є\~територіальні громади\~в особі\~відповідних органів\~місцевого самоврядування\~за місцем\~відкриття спадщини. При розгляді\~цих справ\~слід перевіряти\~наявність або\~відсутність спадкової\~справи стосовно\~спадкодавця у\~державній нотаріальній\~конторі за\~місцем відкриття\~спадщини,\~наявність у\~матеріалах справи\~обґрунтованої постанови\~про відмову\~нотаріуса у\~вчиненні нотаріальної\~дії,\~зокрема відмови\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину.\~За наявності\~у спадковій\~справі заяви\~спадкоємця про\~відмову від\~права на\~спадщину його\~вимоги про\~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини\~задоволенню не\~підлягають. Вирішуючи питання\~про визначення\~особі додаткового\~строку,\~суд досліджує\~поважність причини\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини.\~При цьому\~необхідно виходити\~з того,\~що поважними\~є причини,\~пов`язані з\~об`єктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця\~на вчинення\~цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2020 в справі №\~642/2539/18-ц, провадження № 61-5609св19. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався. Відповідно до ст.ст.3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд також ураховує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. На підставі викладеного суд вважає, що позивачем доведено поважність причини пропуску строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved