Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , зареєстрованого на регіональній універсальній біржі «Александр-Н» 22.09.1998. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що позбавлена права власника на реалізацію спірного майна, оскільки договір на момент його укладення нотаріально посвідчений не був. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавала. Відповідачі процесуальним правом надання відзиву не скористались. Враховуючи викладене спір вирішений на підставі наявних доказів. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК\~України\~в редакції 2004 року він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 1998 році, тобто до набрання чинності новим\~ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми\~ЦК України\~в редакції 1963 року. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.09.1998 позивач купила, а відповідачі продали квартиру [ADDRESS] . Спірний договір був відповідно до \~ст.15 Закону України «Про товарну біржу»\~\~зареєстрований на регіональній універсальній біржі «Александр-Н», про що в журналі реєстрації договорів по об`єктах нерухомості зроблений запис №Н/98-00567, 22.09.1998. Нотаріально договір між сторонами посвідчений не був. 28.09.1998 договір зареєстрований позивачем в ОМБТІ (за реєстровим номером 729 у реєстровій книзі 296 пр на сторінці 108). Відповідно до\~ст. 227 ЦК України\~в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обов`язковою. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2\~ст. 48 цього Кодексу. Водночас, згідно ч. 2\~ст. 47 ЦК України\~в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР\~1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. На час розгляду справи позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності, оскільки угода купівлі-продажу була оформлена з порушенням вимог закону в частині її нотаріального посвідчення, а відповідачі від таких дій ухиляються. Поряд із тим, позивач виконала умови угоди, передала відповідачам гроші у якості плати за майно, зареєструвала своє право власності в ОМБТІ, вселилась у спірну квартиру. Відповідачі отримали грошові кошти за продаж квартири відповідно до договору, виселились з неї. На час вирішення спору право власності позивача на спірне майно не скасовано, що підтверджується довідкою КП «БТІ» Одеської міської ради від 3.05.2024 за вих. №37005/04-04. За вказаних обставин, відповідно до ч. 2 ст.\~47, ст.227 ЦК України\~в редакції 1963 року договір купівлі-продажу спірного майна може бути визнаний судом дійсним, спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

Outcome: approved