Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ЄДРПОУ: 21133352) через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 17.03.2018 року між сторонами було підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Відповідач умови договору не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 85606 грн 37 коп. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник відповідача надіслав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що анкета-заява від 17.03.2018 року не містить домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин (17.03.2018 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом (11.02.24 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Таким чином, матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Універсал Банку, які надав банк, [PERSON] розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк». Паспорт споживчого кредиту за програмою Чорна картка monobank також не може бути належним доказом, оскільки зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Крім того, враховуючи, що в анкеті-заяві від 17.03.2018 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, процентна ставка не узгоджена, банк здійснив неправомірне та безпідставне списання внесених на погашення Боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом. Представник відповідача також надав власну калькуляцію погашеної суми за наданим кредитом відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11.02.2024 року, наданого позивачем, відповідно до якої витрати відповідача за період з 09.01.2019 року по 11.02.2024 року становлять 226967,59 грн, в той час як зарахування від Банку кредитну на картку за цей же період становить 40000 грн, з чого вбачається, що відповідач має переплату у розмірі 186967, 59 грн. Таким чином представник відповідача вважає, що у [PERSON] відсутня заборгованість перед банком, а тому позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. Представник позивача через систему «Електронний суд» надіслав відповідь на відзив, в якому зазначив, що Умови і правила надання банківських послуг були отримані відповідачем, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві. Підписанням анкети - заяви позичальник підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обислення вартості кредиту та Павпортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Щодо суми заборгованості, представник позивача зазначає, що заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у розмірі 40000 грн та суми овердрафту, яка становить 45606,37 грн, тобто, це поновлювальна форма кредитування, яка дає змогу клієнтові банку знімати гроші зі свого банківського рахунку чи картки, перевищуючи їхній баланс, тобто входити в мінус. Також зазначив, що відповідач не надав доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором. В судове засідання учасники справи не з`явилися, просили суд розглянути справу без їх участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 17.03.2018 року [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк». На підставі укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 40000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Положеннями анкети - заяви визначено, що вона разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Згідно Умов і Правил, Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Monobank» - письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та / або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. Без підписання Анкети-заяви Клієнт не отримав би платіжну картку, йому не було б відкрито картковий рахунок. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем на підтвердження укладеного договору надано анкету-заяву, підписану власноручним підписом [PERSON] , Паспорт споживчого кредиту, який не підписаний сторонами, Умови і правила обслуговування, АТ «Універсал Банк», затверджених рішенням правління банку №46 від 24.11.2021 року, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, які відповідачем не підписані. Також суд звертає увагу на те, що підписана відповідачем анкета-заява від 17.03.2018 року містить текст про погодження споживача з Умовами та правилами надання банківських послуг, проте не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем. Крім того, в матеріалах справи відсутня редакція Умов та правилами надання банківських послуг, яка діяла на момент підписання вищевказаної заяви. При цьому роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. Крім того, суд бере до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах та виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що\~найбільш сприятливі для задоволення позову. Аналогічний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 12.12.2022 року по справі № 484/5710/19 (провадження № 61-9699св22), постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, постанові Верховного Суду від 15.06.2022 року по справі № 333/5483/20, постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року по справі № 285/3013/16. За таких обставин, з урахуванням відсутності підтверджень про ознайомлення відповідачем з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також підтверджень того, що саме ці Тарифи були затверджені в період підписання заяви-анкети від 17.03.2018 року, яка безпосередньо підписана відповідачем, положення про нарахування відсотків за користування кредитом не можуть розцінюватися як складова кредитного договору, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що внесені позивачем грошові кошти були безпідставно списані банком в рахунок погашення відсотків за користування кредитом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, суд доходить висновку, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed