Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , яким за життя належала земельна ділянка, загальною площею 0,1146 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (колишня назва - [ADDRESS] ), кадастровий номер земельної ділянки: 5122784600:02:001:0090, а також житловий будинок за вказаною адресою. [PERSON] , мати Позивача, померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.02.2016 року. Згодом, [INFO] помер батько Позивача - [PERSON] . Після смерті обох батьків Позивач у справі звернувся до приватного нотаріуса ОМНО Левчук О.С. зі зверненням щодо заведення спадкових справ та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Листом від 23.06.2023 року позивачеві було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності та зазначено, що нотаріус видає спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину лише за наявності у спадковій справі усіх необхідних документів. Зі слів Позивача вбачається, що оформити спадкове майно, належне померлим батькам не зміг, у зв`язку з тим що у правовстановлюючих документах на зазначене майно не визначені частки його співвласників. Таким чином, оскільки вищевказана обставина виключає для позивача можливість спадкування, а в позасудовому порядку це питання вирішити неможливо у зв`язку зі смертю співвласників квартири, останній змушений був звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник, адвокат Драгун А.С. в судове засідання не з`явилися. Від адвоката Драгун А.С. надійшла заява, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, шляхом направлення судових повісток за адресою його реєстрації. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає задоволенню з огляду на таке. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.02.2016 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.11.2022 року. З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право приватної власності на житловий будинок від 22.09.1994 року, виданого виконавчим комітетом Петровської сільської ради народних депутатів житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення органу приватизації Петровської сільської рали народних депутатів від 22.09.1994 року № 82. Також, відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 947474, виданого на підставі рішення Петрівської сільської ради Комінтерновського району Одеської області від 26.09.2007 року № 78-V [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки, загальною площею 0,1146 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до отриманої на виконання ухвали суду про витребування доказів інформації, яка надійшла до суду від Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса вбачається, що спадкові справи щодо майна померлих [PERSON] та [PERSON] не відкривалися. З наданої до суду копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Комінтернівським РВУМВС України в Одеській області 30 жовтня 2001 року вбачається, що Позивач з 24.07.2007 року був зареєстрованим та проживав за адресою [ADDRESS] . Протилежного матеріали справи не містять. Таким чином, судом було встановлено, що після смерті [PERSON] та [PERSON] з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадкові справи не відкривалися. За змістом статті 525Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. За положеннями ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем під час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив відмову від неї (п.п. 3.21 п.3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №269/5. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, спадкоємцем майна померлих [PERSON] та [PERSON] за законом є їх син - [PERSON] . Будучи спадкоємцем померлих батьків за законом, у визначений законом шестимісячний строк звернувся з заявою про прийняття спадщини. Наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Однак, звернувшись до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Левчук О.С. щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно земельну ділянку та житловий будинок, своїх спадкових прав не оформив, отримав відмову. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від30.05.2008року №7«Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30травня 2008року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим документом. На підставі викладеного,

Outcome: approved