Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

21.06.2024 року представник акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що 26\~серпня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] була підписана заява на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту), відповідно до якої останній надано кредит в розмірі 50000 грн. зі сплатою 38,0% річних, строком, відповідним строку дії платіжної картки. [INFO] померла [PERSON] . Станом на 06.06.2024 року загальна заборгованість [PERSON] перед Банком, що сформувалась на дату смерті останньої, за кредитним договором складає 19019,54 грн., що складається з заборгованості за основним боргом 18600,68 грн.; процентів за користування кредитом 388,96 грн. та комісії 29,90 грн. 24.01.2024 року Банку стало відомо про смерть [PERSON] та було направлено запит на адресу Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області, яка скерувала заяву з претензією до спадкоємців померлої [PERSON] за належністю за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Волошина В.В. 22.03.2024 року нотаріальна контора повідомила, що після померлої [PERSON] відкрито спадкову справу № 60/2023 та претензію приєднано до справи, копію претензії кредитора надіслано спадкоємцю. Однак, на даний час спадкоємець до Банку не звертався. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором не погашено, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача [PERSON] як спадкоємця позичальника заборгованість в сумі 19019,54 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В разі неявки відповідача просила провести заочний розгляд справи. Відповідач у\~визначений строк\~відзив до\~суду не\~направив,\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~хоча про\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином,\~тому,\~у відповідності до ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України,\~за заявою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, відповідно до частини 1\~ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається\~з матеріалів\~справи та\~встановлено в\~судовому засіданні,\~26\~серпня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] була підписана заява на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту), відповідно до якої останній надано кредит в розмірі 50000 грн. зі сплатою 38,0% річних, строком, відповідним строку дії платіжної картки. [INFO] померла [PERSON] . Із матеріалів справи слідує, що станом на 06.06.2024 року загальна заборгованість [PERSON] перед Банком, що сформувалась на дату смерті останньої, за кредитним договором складає 19019,54 грн., що складається з заборгованості за основним боргом 18600,68 грн.; процентів за користування кредитом 388,96 грн. та комісії 29,90 грн. 24.01.2024 року Банку стало відомо про смерть [PERSON] та було направлено заяву з претензією до спадкоємців померлого клієнта на адресу Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області. Згідно листа Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області від 14.02.2024 року претензія кредитора АТ «Ощадбанк» направлена за належністю за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Волошина В.В. 12.03.2024 року на адресу приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Волошина В.В. направлено заяву з проханням повідомити Банк чи отримана претензія кредитора до спадкоємців [PERSON] та чи повідомлені спадкоємці померлого про наявність заборгованості. Листом приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Волошина В.В. від 22.03.2024 року повідомлено Банк, що претензія кредитора АТ «Ощадбанк» спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] , отримана, копія претензії кредитора надіслана спадкоємцю. Позивач вказує, що на даний час спадкоємець до Банку не звертався. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі ст. 1216 ЦК України,спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою статті 1222 ЦК України, визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. За змістом ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до положень ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину, У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредиторам строків визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті1282ЦК України. Окрім того, у своїй постанові №587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст.1281,1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст. ст.1281,1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц. Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі ст.ст.1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , тому, відповідно до 1218 ЦК України, прийняв всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має правові підстави для пред`явлення вимоги до відповідача [PERSON] , як спадкоємця померлої позичальниці [PERSON] , щодо повернення її кредитної заборгованості у розмірі 19019,54 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що за час свого життя [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, спадщину після її смерті прийняв відповідач по справі [PERSON] , спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах вартості майна, одержаного у спадщину, що узгоджується із положеннями ч.1 ст. 1282 ЦК України, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути кредитну заборгованість в сумі 19019,54 грн. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі в розмірі 3028 грн., так як стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved