Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

06 травня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача - Решетилівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин, у якій просив суд: 1) встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Говтва Козельщинського району Полтавської області, в актовому записі про смерть зазначена як [PERSON] , - є його рідною бабою; 2) визнати за ним у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), розміром 4, 20 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Вітчизна» Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, розташована на території Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області (раніше Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області), згідно зі сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0113929, зареєстрованим за № 335 від 03.04.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що належала [PERSON] . 21.08.2024 за заявою представника позивача - адвоката Казакова О.А. змінено предмет позову шляхом доповнення позовних вимог додатковою вимогою про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] . Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 08.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення ухвали на усунення недоліків (а.с. 34-36). Представник позивача - адвокат Казаков О.А. у встановлений судом строк недоліки усунув (а.с. 39-42). Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 14 травня 2024 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 19 червня 2024 року. Цією ж ухвалою задоволені клопотання позивача про витребування доказів та виклик свідків. 30.05.2024, на виконання ухвали суду від 14 травня 2024 року, від Решетилівської державної нотаріальної контори надійшла відповідь про відсутність відповідно до даних спадкового реєстру спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 55). 30 травня 2024 року, на виконання ухвали суду від 14 травня 2024 року, Новосанжарським відділом ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [INFO] [PERSON] (а.с. 56-57). У зв`язку з перебуванням головуючої судді Козир В.П. з 17.06.2024 у нарадчій кімнаті по справі № 633/433/20 знято з розгляду цивільну справу № 533/390/24. Підготовче судове засідання відкладено на 13 серпня 2024 року на 11 годину 00 хвилин (а.с. 61). 09.08.2024 від відповідача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання 13.08.2024 без участі представника відповідача (а.с.65). 13.08.2024 представником позивача - адвокатом Казаковим О.А. подано заяву про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з необхідністю зміни предмету позову (а.с. 67). Протокольною ухвалою суду від 13.08.2024 підготовче судове засідання відкладено на 29.08.2024 на 13.30 годину (а.с.68). 21.08.2024 від представника позивача - адвоката Казакова О.А. надійшла заява про зміну предмету позову, у якій представник позивача доповнив позовні вимоги додатковою вимогою та просив суд установити факт прийняття спадщини [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] (а.с. 72-74). Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмету позову, закрито підготовче провадження у справі. Судовий розгляд призначено на 18 вересня 2024 року (а.с. 82-85). Цією ж ухвалою суду викликано у судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON] . У судове засідання представник відповідача не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Справу розглянуто 18.09.2024 за участю позивача та представника позивача - адвоката Казакова О.А. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 5-7, 72-73) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у селі Говтва Козельщинського району Полтавської області померла баба позивача [PERSON] , яка в актовому записі про смерть зазначена як [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 4,20 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Вітчизна» Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, розташована на території Решитилівської міської ради Полтавської області (раніше Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області). Мати позивача - [PERSON] померла раніше своєї матері [PERSON] , тому він за правом представлення є спадкоємцем першої черги. У червні 2015 року він звернувся до відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козельщинського районного управління юстиції в Полтавській області зі заявою про внесення змін до актового запису про народження шляхом виправлення імені матері дитини « [PERSON] » - з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивачу було відмовлено у внесені змін до поновленого актового запису про народження. Також позивач звернувся до Решетилівської державної нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] баби [PERSON] . Державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть [PERSON] , факту прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач стверджував, що є єдиним спадкоємцем першої черги за законом (за правом представлення), який виявив бажання прийняти спадщину, інших спадкоємців немає, тому на даний час виникла необхідність, для отримання свідоцтва про право на спадщину, встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є його бабою. Без встановлення факту родинних відносин позивач не зможе оформити спадщину після померлої, та в разі його смерті земельна ділянка, яка належала [PERSON] , буде вважатися відумерлою спадщиною та перейде до Решетилівської об`єднаної територіальної громади Полтавського району Полтавської області. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 1223, 1268 Цивільного кодексу України, статті 4, 49, 175 Цивільного процесуального кодексу України. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та прохали їх задовільнити. Позиція відповідача Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав. Розгляд справи прохав здійснювати без участі представника відповідача. При вирішенні питання про задоволення позовних вимог - покладався на розсуд суду. Фактичні обставини справи, встановлені судом Відповідно до копії паспорту позивач [PERSON] народився [INFO] у с. Говтва Козельщинського району Полтавської області (а.с. 8). Місце проживання позивача зареєстровано за адресою [ADDRESS] з 12.12.1992, про що свідчить відповідна відмітка у паспорті (а.с. 9). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області 08.05.1961 (а.с.11). З копії витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] установлено, що 04 січня 1961 року у зв`язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] » (а.с. 13). [INFO] [PERSON] (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 серпня 1998 року Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області (а.с. 14). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , у с. Говтва, Козельщинський район, Полтавська область, про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 22.05.2024 № 00045141898 (а.с. 57). Відповідно до витягу відомості про заявника - [PERSON] , даний акт підписано заявником. Висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 26 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козельщинського районного управління юстиції у Полтавській області відмовлено [PERSON] у внесенні змін до поновленого актового запису про народження № 1563 від 19 вересня 1950 року по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Козельщинського районного управління юстиції у Полтавській області у зв`язку з тим, що поданими документами не підтверджується, що [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] (а.с.15). Постановою державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. від 18 лютого 2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , у зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть [PERSON] , факту прийняття спадщини (ст. 1268 Цивільного кодексу України), відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.10). З постанови нотаріуса також вбачається, що [PERSON] є рідним онуком померлої [INFO] [PERSON] і відноситься до спадкоємців першої черги (за правом представлення), так як його мати [PERSON] померла раніше ( [INFO] ). Але, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про смерть [PERSON] відсутній. В той же час, було виявлено актовий запис про смерть [PERSON] , в якої дата народження, дата смерті повністю співпадають із даними [PERSON] (а.с. 10). Згідно з інформацією зі Спадкового реєстру спадкова справа після померлої [PERSON] та/або [PERSON] , а також заповіти від імені вказаних осіб відсутні. Відповідно до довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 29.03.2023 [PERSON] фактично проживав у [ADDRESS] , доглядав та поховав [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 16). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.04.2023 відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Козельщинською районною державною адміністрацією, громадянці [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0113923, зареєстрований за № 335 від 03.04.1997, розміром 4,20 умовних кадастрових гектари по спілці селян «Вітчизна» Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області (а.с.17). Відповідно до викопіюванні земельної ділянки (паю) померлої [PERSON] по Говтвянській сільській раді Козельщинського району Полтавської області, померлій [PERSON] відведена земельна ділянка (а.с.18). Відповідно до копії витягу з протоколу зборів власників земельних часток (паїв) в межах реформованого СС «Вітчизна» на території Говтвянської сільської ради Козельщинської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, виданого міським головою Решетилівської міської ради Полтавської області 10.07.2023 (а.с. 19), погоджено уточнену площу земельної частки (паю) у розмірі 4,09 кадастрових гектарів та її вартістю у сумі 34965,60 грн (з урахуванням коефіцієнта індексації 2,465 станом 01.01.2005 року). Цим же протоколом вирішено затвердити проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), розроблений ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на площі 1952,64 га, яким передбачено: місце розташування 474 земельних часток (паїв) площею 1936,51 га; під залуження рільних земель 2,50 га; створення мережі під`їзних шляхів за рахунок рільних земель. Розпорядженням голови районної державної адміністрації Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області від 22 квітня 2005 року № 164 погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у межах розпайованої спілки селян «Вітчизна» на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, яким вирішено посвідчити державними актами право власності на земельні частки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без установлення меж кожної з них у натурі (на місцевості) громадянам згідно зі списком, що додається (а.с.20). У списку власників сертифікатів на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району під № 327 значиться [PERSON] (а.с. 28 (на звороті) - 29). У судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є однокласницею та сусідкою позивача, підтвердила факт родинних відносин позивача та [PERSON] як онука та баби. Пояснила, що [PERSON] (яку також називали [PERSON] ) раніше проживала з сином, але він пив і коли помер, то саме позивач з дружиною стали спочатку допомагати [PERSON] , а потім позивач переселився до неї, з нею жив за однією адресою, нею опікувався аж до самої смерті і її поховав. Свідок [PERSON] , який є сусідом позивача, підтвердив. що позивач доглядав свою бабусю [PERSON], жив у неї до самої смерті останньої. Свідкові це точно відомо, адже вони все життя прожили поряд на відстані приблизно 80 м. Застосовані судом норми права Згідно зі ч. 1 -2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом… Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку (ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цих прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 4.12 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання (ч. 6 ст. 29 ЦК України). Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (у редакції, чинній станом на дату відкриття спадщини) передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією ( 254к/96-ВР ), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати; місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 у справі № 484/747/17 зробив такі висновки: Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Дослідженими судом у судовому засіданні доказами (а.с. 12, 16. 17, 29, 57) встановлено та позивачем беззаперечно доведено, що він є онуком [PERSON] , ім`я якої в актовому записі про смерть зазначено як « [PERSON] ». Окрім наданих позивачем письмових доказів, родинні відносини між позивачем та померлою, як онуком та бабою, підтвердили також свідки, у правдивості свідчень яких сумніви не виникають. Розбіжності у написання імені баби позивача (« [PERSON] » - « [PERSON] »), що є досить розповсюдженою похибкою, що допускалася у написанні імен у ділових та правовстановлюючих документах на початку ХХ сторіччя, стали перепоною для позивача у доведенні родинних відносин з метою оформлення у нотаріальному порядку свого права на спадщину. Оскільки позивачем доведено та судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - це одна і та ж сама особа, а встановлення факту родинних відносин необхідне позивачеві для захисту його права на отримання спадщини, суд уважає, що факт родинних відносин позивача з [PERSON] підлягає установленню та позовні вимоги у цій частині задовольняє. Також суд уважає, що позивачем доведено факт прийняття ним спадщини після померлої баби у порядку, визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як з матеріалів справи вбачається (а.с. 16) та підтверджено показами свідків, що станом на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивач постійно проживав разом із спадкодавицею. Той факт, що місце їх проживання було зареєстровано за різними адресами факт спільного постійного проживання станом на дату відкриття спадщини не спростовує. Неподання позивачем заяви про прийняття спадщини після померлої баби протягом строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, не свідчить про пропущенням ним встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Мати позивача - [PERSON] померла раніше (а.с. 14) баби позивача - [PERSON] (а.с. 57), отже позивач має право на спадкування на підставі ч. 1 ст. 1266 ЦК України як спадкоємець першої черги за правом представлення. Установлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини має для позивача юридичне значення. В іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт він не має можливості, у зв`язку зі чим суд уважає за можливе задовольнити позовні вимоги і у цій частині, оскільки судом встановлено, що позивач спільно проживав з бабою на час відкриття спадщини, що підтверджується дослідженими судом доказами та показами свідків. За життя бабі позивача - [PERSON] видавався сертифікат на земельну частку (пай), що підтверджується дослідженими судом доказами (а.с. 17, 18, 28-29). Позивач успадкував після своєї баби право на земельну частку (пай), яка належала померлій [INFO] [PERSON] , у загальному розмірі 4,20 умовних кадастрових гектари в землях колективної власності колишньої Спілки селян «Вітчизна» Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. Матеріали справи не містять доказів того, що за життя [PERSON] виділила земельну частку (пай) в натурі та право власності на земельну ділянку оформила, державний акт на право власності на землю отримала. Позивач як спадкоємець за законом першої черги (за правом представлення) має законні підстави для успадкування після померлої баби, належного їй права на земельну частку (пай). Право позивача на спадщину територіальною громадою, чи іншими спадкоємцями не оспорюється. Проте позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку, оскільки був втрачений оригінал правовстановлюючого документа (сертифікат на право на земельну частку (пай)), який посвідчував право спадкодавиці на вказану земельну частку (пай). Оскільки позивач являється єдиним спадкоємцем, який належним чином прийняв спадщину після померлої баби, визнання права на земельну частку (пай) не порушує права інших осіб, у тому числі відповідача, і іншим шляхом вирішити спір про право у позасудовому порядку неможливо, суд приходить до переконання, що позовну вимогу слід задовольнити і в цій частині. Отже суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача цілком законні, підставні та обґрунтовані та задовольняє їх повністю. Розподіл судових витрат На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору у сумі 3027,90 гривень (а.с. 3, 4, 42,75). За загальним правилом такі витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як позов задоволено повністю. Разом з тим, оскільки відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, та позовні вимоги виникли не внаслідок неправомірних дій відповідача, а з тих підстав, які не залежали від волі та поведінки територіальної громади як відповідача, то суд ураховуючи процесуальну поведінку відповідача та підстави виникнення спору, не стягує судові витрати з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved