Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 10.05.2021р. за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН» [PERSON] подав заявку на отримання кредиту № 4250941. Таким чином, між первісним кредитором та відповідачем у справі було укладено Договір про споживчий кредит № 4250941 від 10.05.2021 р. на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 10 000 грн. Представник зазначає, що кредитор умови договору виконав, відповідач, допустив порушення умов кредитування. Щодо подання позову саме позивачем, представник зазначив, що 13.09.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 07Т, ТОВ «МІЛОАН» відступив право вимоги за Кредитним Договором № 4250941 від 10.05.2021р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», а тому ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 47 000,00 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 10000грн.; - заборгованість за відсотками становить 35 100,00грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 1900грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованості по кредитному договору суму боргу у розмірі: 47 000,00 гривень, витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Чергове судове засідання у справі призначено на 23 вересня 2024 року, сторони до суду не з`явились. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» Карпенко Юлія Геннадіївна, 05.07.2024 року (вх. № 22671) звернулась на адресу суду з заявою про розгляд справи за відсутності сторони позивача, згідно заяви зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, також зазначила, що не заперечує з приводу ухвалення заочного рішення суду (а.с.82-84). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с.77-80). Відповідач відзиву на позовну заяву або заперечень з приводу позовних вимог не надав. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідністю «МІЛОАН» до суду також не з`явився, третя особа про час та місце слухання справи повідомлена. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України судові повістки надсилаються - фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З урахуванням викладеного, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлялись, представник позивача звернувся з клопотанням про слухання справи за його відсутності, відповідач та третя особа про час та місце слухання справи повідомлені, а відтак підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, не встановлено. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2024 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між 10.05.2021р. в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») URL: https://miloan.ua/, [PERSON] подав Заявку на отримання кредиту № 4250941. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» було направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 4250941 від 10.05.2021р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме безпосередньо Анкетою-Заявою на кредит № 4250941 від 10.05.2021р., згідно якої встановлено: погоджена сума: 10\~000 грн. погоджений строк 30 днів, процентна ставка 2,50% за кожен день користування та комісія за надання: 19,00% одноразово (а.с.21). Також, встановлено, що сторонами договору було підписано графік платежів, паспорт споживчого кредиту (а.с.38-40). Платіжним дорученням № 45884047 від 10.05.2021 року підтверджено надання відповідачу кредитних коштів у сумі: 10\~000 гривень (а.с.41). На підтвердження заборгованості по кредитному договору, судом досліджується розрахунок заборгованості за кредитним договором згідно якого заборгованість за кредитним договором становить: 47\~000 гривень, заборгованість складається з: заборгованості по тілу кредиту 10\~000 грн., по процентам 35\~100 грн.. по комісії: 1\~900 грн (а.с.16-17). З огляду на зазначені докази судом встановлено, що відповідач отримав та використав кредитні кошти в односторонньому порядку допустив порушення умов кредитного договору, у зв`язку з цим, виникла заборгованість, розмір якої підтверджено матеріалами справи. Щодо пред`явлення позовних вимог Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС». Судом досліджується Договір факторингу № 07Т від 13.09.2021 року ТОВ «МІЛОАН» (ЄДРПОУ: 40484607) було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 4250941 від 10.05.2021р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» або Позивач) (ЄДРПОУ: 42649746), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 47 000,00 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 10000грн.; - заборгованість за відсотками становить 35 100,00грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 1900грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн.(а.с. 49-55). Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач у справі є належним кредитором за кредитним договором № 4250941 від 10.05.2021року, матеріалами справи підтверджені наявність та розмір заборгованості, обставини надання кредиту, підтверджено факт відступлення вимог за кредитним договором. Відповідач у справі, обставини зазначені у позові не спростував, не надав доказів на підтвердження відсутності заборгованості, або її погашення, не надав жодних заяв клопотань щодо спростування позовних вимог тощо. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак, після підписання кредитного договору № 4250941 від 10.05.2021р.у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. " Судом, при розгляді справи також, приймаються до уваги висновки зроблені Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року (справа № 6-979цс15), згідно яких боржник, що отримав повідомлення про передачу прав вимоги за договором не звільняється обов`язку погашення заборгованості, повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку щодо погашення заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що позивач є кредитором за договором кредиту, відповідач порушив умови Договору в односторонньому порядку. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі: 6\~000 гривень, суд зазначає наступне. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, відповідно до договору про надання правової допомоги від № 42649746 від 11.12.20232 року, сторони договору, відповідно до п.4.9 погодили розмір гонорару у сумі: 6\~000 гривень (а.с.46-48). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі: 6 000 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2\~422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved