Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , постійним місцем проживання якої було село Копанки, Калуського району Івано-Франківської області, яка залишила на ім`я позивачки заповіт, посвідчений 23.10.2009 року. 03.07.2024 року приватним нотаріусом Рожевич Л.Ю. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті матері [PERSON] , оскільки пропущено строк для прийняття спадщини. Вважає, що позивачка пропустила строк із поважних причин, причиною є як необізнаність про існування заповіту та проживання тривалий час за кордоном (у Ізраїлі), що за життя спадкодавець ніколи не повідомляла позивачку про те, що склала і посвідчила заповіт. На підставі наведеного, представник позивачки звернулася до суду та просить встановити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном 2 місяці. У судове засідання позивач та її представник не з`явився, однак представник позивача подала суду заяву про розгляд справи без її і позивача участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, однак надіслав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що зареєстроване та видане Калуським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 21.04.2023 р., актовий запис № 543 від 21.04.2023 року (а.с. 13). Згідно заповіту від 23.10.2009 року, що посвідчений секретарем Копанківської сільської Ради, [PERSON] на випадок своєї смерті усе своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона законом буде мати право, в тому числі комунальна квартира в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки №2955/09.3-03 від 30.04.2024 року, що видана начальником управління «Центру надання адміністративних послуг» про те, що згідно з даними Реєстру територіальної громади, за адресою: [ADDRESS] , станом на 19.04.2023 р. була зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.11.2001 року Відділом приватизації державного житла при управлінні житлово-комунального господарства міськвиконкому засвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної (часткової) власності громадянці [PERSON] та членам її сім`ї чоловіку [PERSON] в рівних долях (а.с. 10 зворот). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 057700, який видано [PERSON] і на підставі рішення Копанківської сільської ради від 17 грудня 1993 року (дванадцята сесія ХХІ скликання) - є власником земельної ділянки площею 0,0860 га у межах згідно плану. Земельна ділянка розташована в [ADDRESS] для особистого селянського господарства (а.с. 11). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 057699, який видано [PERSON] і на підставі рішення Копанківської сільської ради від 17 грудня 1993 року (дванадцята сесія ХХІ скликання) - є власником земельної ділянки площею 0,0745 га у межах згідно плану. Земельна ділянка розташована в [ADDRESS] для особистого селянського господарства (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , про що зроблено відповідний запис за № 12 та зареєстроване Сівко-Войнилівською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області та видане 03.03.1970 року, [PERSON] є дочкою померлою [PERSON] (а.с. 14). Приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гошовська С.В., своїм листом № 209/02-14 від 03.07.2024 р. повідомила, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлого, неможливо, в зв`язку з тим, що [PERSON] у встановлений законом строк не прийняла спадщину після смерті [PERSON] та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 8). Ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. При розгляді даної справи суд вважає поважними причини пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вони були пов`язані з об`єктивними перешкодами, так як позивач пропустила строк із поважних причин, такими як необізнаність про існування заповіту та проживання тривалий час за кордоном (у Ізраїлі), що за життя спадкодавець ніколи не повідомляла позивачку про те, що склала і посвідчила заповіт. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення [PERSON] від права прийняття спадщини за законом. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані та надає додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання заяви до нотаріальної контори. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного, ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved