Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що 28.12.2023 року ним було надіслано звернення до керівника релігійної громади [PERSON] . Станом на 24.03.2024 року позивач не отримав відповіді за результатами розгляду звернення. У зв`язку з наведеним та посилаючись на норми Конституції України та ЗУ «Про звернення громадян» [PERSON] просить суд визнати протиправною бездіяльність релігійної громади [PERSON] в межах розгляду його звернення та зобов`язати керівника релігійної громади невідкладно надати письмову відповідь за результатами розгляду його звернення. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2024 року, відкрито провадження по справі та призначено у такій підготовче судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити. 23.09.2024 року, через канцелярію суду, надійшла заява від керівника релігійної громади\~ [PERSON] \~ [PERSON] про визнання позовних вимог, в якій останній позовні вимоги визнав в повному обсязі та зобов`язався надати письмову відповідь на звернення [PERSON] . При цьому, представник просить не брати до уваги наявний у матеріалах справи відзив. Дослідивши подані сторонами заяви та матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Відповідно до ст. 35 Конституції України, ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатом підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на вищевикладені фактичні обставини справи, за яких відповідачем визнаються заявлені позивачем позовні вимоги і визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що заявлений [PERSON] позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved