Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 13.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі за текстом ТОВ «БІЗПОЗИКА») та [PERSON] в електронній формі, через особистий кабінет останнього на сайті товариства, був укладений Договір № 448929-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 43000,00 грн на засадах строковості з обов`язком сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86519600 % в день (фіксована ставка). Кредитні кошти в розмірі 43000,00 грн позивачем були передані відповідачу 13.02.2024 року на банківську картку, вказану ним в особистому кабінеті двома платежами по 20000,00 грн і 23000,00 грн. Однак, відповідач не виконував свої кредитні зобов`язання за кредитним договором належним чином, внаслідок чого станом на 26.06.2024 року у нього перед позивачем ТОВ «БІЗПОЗИКА» утворилась заборгованість за Договором № 448929-КС-001 про надання кредиту від 13.02.2022 року, яка складає 47950,21 грн, з яких 17776,45 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 26023,31 грн сума прострочених платежів по процентах, а 4150,45 грн сума прострочених платежів за комісією. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого представника з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором № 448929-КС-001 про надання кредиту від 13.02.2022 року в розмірі 47950,21 грн, а також понесені ним судові витрати у вигляді судового збору сплаченого за подання до суду позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. Також в змісті позовної заяви представник позивача, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, заявив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а до самої позовної заяви додано доказ надсилання іншому учаснику справи відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення у цінний лист (Ф.107) (а.с.46) та копію списку № 6179 згрупованих відправлень (Ф.103) АТ «Укрпошта» (а.с.47) в якому під № 15 наявні відомості про рекомендоване поштове відправлення № 0504008752247 надіслане відповідачу, а також із долученням до них копії фіскального чеку (а.с.47). При цьому, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № 0504008752247 останнє 01.08.2024 року було повернуто за зворотною адресою у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Окрім того, в змісті позовної заяви представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, а також зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. 29.07.2024 року ухвалою суду (а.с.51-53) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам та отримано позивачем та його представником, у порядку встановленому пунктом 2 ч.6 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 29.07.2024 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с.54-55), а відповідачу, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимською міською радою Подільського району Одеської області від 18.07.2024 року № 03-17/2477 (а.с.50), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0600280793156, яке 10.08.2024 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. У встановлений судом строки відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. 13.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі за текстом ТОВ «БІЗПОЗИКА») та [PERSON] в електронній формі, через особистий кабінет останньої на сайті товариства шляхом виконання певної послідовності дій, був укладений Договір № 448929-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.30-33), відповідно до якого відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 43000,00 грн на строк 24 тижні (тобто до 31.07.2022 року) з обов`язком сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86519600 % в день (фіксована ставка). При цьому, для підписання кредитного договору відповідачем [PERSON] було використано електронний підпис у вигляді одноразового ідентифікатора смс-повідомленням з кодом підтвердження акцепту «G-8219» отриманим ним на свій номер телефону. Кредитні кошти в розмірі 43000,00 грн позивачем ТОВ «БІЗПОЗИКА» були передані відповідачу [PERSON] 13.02.2022 року на картковий рахунок [NUMBER] , вказаний ним в особистому кабінеті, двома платежами по 20000 грн і 23000 грн, що підтверджують копії відповідних довідок ТОВ «ФК «Елаєнс» від 04.07.2024 року (а.с.38) про те, що згадані платежі були успішно проведені в платіжному сервісі «Fondy». Однак, відповідач [PERSON] не виконував свої кредитні зобов`язання перед ТОВ «БІЗПОЗИКА» за кредитним договором належним чином, внаслідок чого станом на 26.06.2024 року у нього перед позивачем ТОВ «БІЗПОЗИКА» утворилась заборгованість за Договором № 448929-КС-001 про надання кредиту від 13.02.2022 року, яка складає 47950,21 грн, з яких 17776,45 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 26023,31 грн сума прострочених платежів по процентах, а 4150,45 грн сума прострочених платежів за комісією, про що свідчить розрахунок заборгованості за кредитом у гривні (а.с.16-22). Нормативно-правове застосування Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Висновки суду - щодо обґрунтованості позову Згідно із статтями 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що відповідач взяті на себе за кредитним договором обов`язки не виконав, тіло кредиту не повернув, нараховані проценти за користування кредитом і комісію не сплатив, у зв`язку з чим станом на 26.06.2024 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму 47950,21 грн, а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ «БІЗПОЗИКА» до [PERSON] ґрунтуються на законі та укладеному договорі, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. - щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з [PERSON] на користь АТ «БІЗПОЗИКА» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,4 грн сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції АТ «ПУМБ» № 4352 від 27.06.2024 року (а.с.1).

Outcome: approved