Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Белей Оксану Богданівну звернулась з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що разом з нею проживає дитина, народжена від шлюбу з відповідачем - [PERSON] . Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не бере ніякої участі у вихованні дитини, не сплачує аліменти на її утримання. Дитина востаннє бачилась з батьком влітку 2021 року. Підсудність справи визначена за останнім відомим зареєстрованим місце проживання відповідача - [ADDRESS] , Ухвалою від 18 березня 2024 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування в особі Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області та неповнолітню [PERSON] , [INFO] , яка досягла віку 14 років. Цією ж ухвалою зобов`язано орган опіки та піклування в особі Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору відповідно до частини 5 статті 19 Сімейного кодексу України. 29 квітня 2024 року на електронну пошту суду надійшов висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області № 51 від 26 квітня 2024 року, щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] . У судовому засіданні брали участь позивачка [PERSON] , її представник - адвокат Белей О.Б., третя особа - неповнолітня [PERSON] . Від представника органу опіки та піклування - Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області надійшла заява про розгляд справи без його участі з урахуванням наданого висновку. Відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який не має зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, місце проживання якого зареєстроване на тимчасово окупованій території, викликався у підготовче засідання шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до положень статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Оголошення про виклик відповідача у судове засідання на 13 серпня 2024 року опубліковане 18 червня 2024 року. Оголошення про виклик відповідача у судове засідання на 10 вересня 2024 року опубліковане 13 серпня 2024 року. У судове засідання відповідач не з`явився, причину неявки не повідомив, відзиву на позов не надійшло. Позивачка та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи. Тому суд проводить заочний розгляд справи відповідно до положень статті 280 ЦПК України. Як визначено пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. З пояснень позивачки, наданих у судовому засіданні та матеріалів справи судом установлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який є батьком народженої нею дитини [PERSON] . Шлюб між сторонами розірвано у 2012 році, після припинення шлюбних стосунків [PERSON] залишилась проживати з матір`ю. Спору щодо місця проживання дитини між батьками не було. Позивачка ніколи не перешкоджала відповідачу спілкуватися з дитиною. Останній рік батько бачився з [PERSON] влітку 2021 року, з того часу вони лише розмовляють по телефону, останній раз зідзвонювалися на Новий Рік. Відповідач не цікавиться здоров`ям дитини,її вихованням, не надає ніякої допомоги. У січні 2022 року позивачка зверталась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, але розгляд справи не відбувся через початок війни. Неповнолітня [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона підтримує позов матері, згодна на позбавлення батька батьківських прав. Дійсно вони з батьком спілкуються по телефону, однак батько не цікавиться її проблемами, не пропонує допомоги. Одного разу вона просила у батька грошей на новий телефон, однак батько їй відмовив, сказавши, що грошей в нього немає тому, що він не працює. Рішенням виконавчого комітету Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області № 51 від 26 квітня 2024 року затверджений висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] . (а.с.89-91) У висновку зазначено, що з 2013 року [PERSON] одна займається вихованням та матеріальним утриманням дочки [PERSON] . За місцем проживання дитини створені належні умови. Згідно довідок з навчального та лікувального закладів лише мати займається навчанням та лікуванням [PERSON] , батько не цікавиться станом здоров`я та успішністю дитини. Згідно психологічної характеристики дитина має теплі стосунки з матір`ю, але потребує уваги батька, переживає через нестачу турботи про себе зі сторони батька. Як пояснила у судовому засіданні позивачка, орган опіки та піклування надав висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, тому що не мав можливості вислухати пояснення відповідача. Однак відповідач наразі проживає на території РФ, зв`язатися з ним неможливо, він свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, про що свідчить надана ним нотаріальна згода на те, щоб мати [PERSON] прийняла на себе відповідальність за життя та здоров`я неповнолітньої дитини [PERSON] і приймала всі необхідні рішення щодо захисту прав та законних інтересів дитини. (а.с.22) За змістом статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ілля Ляпін проти Росії» від 30 червня 2020 року, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною. Як видно з психологічної характеристики психоемоційного стану дитини [PERSON] та сімейних відносин, наданої центром психологічної допомоги дітям « Серденько », стосунки з батьком є для [PERSON] тригерною темою, пов`язаною з негативними переживаннями. [PERSON] вважає батька хорошою людиною, однак їй буває образливо через відсутність турботи зі сторони батька. [PERSON] зазначає, що весь час мама її всім забезпечувала, а батько тільки пише і більше нічого. Водночас [PERSON] вважає, що у неї з батьком гарні стосунки, вони переписуються і розмовляють по телефону, при цьому батько в основному питає як справи і що нового. Сімейна ситуація [PERSON] характеризується сприйняттям родини як безпечного середовища, важливістю цілісної родини в житті дитини, теплими та довірчими стосунками з матір`ю. Сприйняття [PERSON] батька є дуальним: для дитини є дуже важливими стосунки з батьком та ставлення батька до неї, наявна потреба у батьківській увазі. Присутня образа на батька через нестачу уваги та турботи про себе, наявне агресивне сприйняття батька та відсутність довірчих стосунків, водночас небажання образити батька , переживання щодо стосунків з ним. (а.с.24-28) Як пояснила у судовому засіданні позивачка, вона з відповідачем не спілкується взагалі, однак ніколи не перешкоджала [PERSON] у спілкуванні з батьком. [PERSON] останній раз зустрічалася з батьком влітку 2021 року, після цього вони лише переписуються і іноді зідзвонюються. Батьківство відповідача має формальний характер, участь батька в житті дитини обмежується лише телефонними розмовами і перепискою у месенджері, неповнолітня [PERSON] фактично позбавлена турботи та піклування свого батька, її вихованням займається лише мати [PERSON] . Як видно з психологічної характеристики дитина гостро відчуває нестачу уваги з боку батька, переживає через це. [PERSON] вважає, що у неї з батьком хороші стосунки, водночас не такі довірчі та близькі, як з матір`ю. Дитина розуміє, що нею повністю опікується мати, забезпечуючи всі її потреби, а батько «просто пише і все». Причини тривалого невиконання відповідачем батьківських обов`язків невідомі, оскільки відповідач не подав відзив і не приймав участі у судовому розгляді справи. Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Зважаючи на пріоритетність інтересів дитини над інтересами батька, саме батько повинен довести наявність об`єктивних перешкод для належного виконання ним обов`язків по вихованню дитини. Проте суду не надано доказів існування будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачу належним чином виконувати свої обов`язки по вихованню неповнолітньої дитини. Також не встановлено обставин, які б свідчили про те, що позивачка або інші особи чинили відповідачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні. З метою захисту найкращих інтересів неповнолітньої [PERSON] , яка не отримує від батька належної турботи та піклування, забезпечена сімейним оточенням та вихованням з боку матері, враховуючи тривале невиконання відповідачем обов`язку по вихованню дитини, відповідач має бути позбавлений батьківських прав. Відповідно до вимог частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Тому слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачку звільнено від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, що станом на день звернення позивачки до суду складає 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved