Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , Генічеської міської військової адміністрації Генічеського району Херсонського області, Генічеської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її матір [PERSON] , [INFO] , була особою похилого віку, проживала одна та потребувала сторонньої допомоги, тому приблизно в червні 2021 року позивач зі своїм чоловіком перевезли її з смт. Партизани, Генічеського району, Херсонської області до свого помешкання у с. Крехаїв, Чернігівського району, Чернігівської області. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла. Пояснила, що через місяць після смерті матері, розпочалась війна, з того моменту та до кінця червня 2023 року вона перебувала в депресивному стані пов`язаному з подіями в країні. Після чого 10 липня 2023 року звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивувавши її пропуском строку на прийняття спадщини. Зазначила, що після померлої матері залишилось наступне майно житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка. Також зазначила, що ніхто із спадкоємцім з заявою на відкриття спадщини не звертався. Пояснила, що відповідно до постанови КМУ від 06 березня 2022 року, вважала, що на час дії воєнного стану перебіг строку на прийняття спадщини зупиняється. У зв`язку з викладеним, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 03.04.2024 року представником відповідача Генічеської міської військової адміністрації Генічеського району Херсонської області був поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважають належним відповідачем у даній справі Генічеську міську рада. Зазначив, що сторона відповідача не заперечує проти визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а стосовно взаємовідносин позивача та відповідача [PERSON] щодо права на спадщину покладається на розсуд суду. 04.04.2024 року відповідачем [PERSON] поданий відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що з заявою про прийняття спадщини не звертався, вважає, що спадщина має бути прийнята одноособово позивачем, просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.06.2024 року Генічеську міську раду залучено до участі у справі у якості співвідповідача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.07.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, . Представник відповідача Генічеської міської військової адміністрації Генічеського району Херсонського області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник відповідача Генічеської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У відзиві зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Зі свідоцтва про народження [NUMBER] виданого С талінською сільською радою Генічеського району, 12.06.1958 року, вбачається, що матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , актовий запис № 78. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », про що зроблений актовий запис №1448. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області Україна, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис №17. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2023 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті її матері [PERSON] та роз`яснено право на звернення до суду. [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Відповідно до статей 1216,1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18) та від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20) Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи спори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди мають враховувати, що прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини потрібними є волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Підставою для визначення судом додаткового строку для подання заяви є виключно наявність поважних причин, тобто таких, які безумовно унеможливлювали вчинення особою дій по прийняттю спадщини. Такі причини та обставини мають існувати об`єктивно, тобто незалежно від особистих уявлень спадкоємця чи сприйняття ним певних фактів. Встановлений законом шестимісячний строк є цілком розумним та достатнім для вчинення спадкоємцем юридично значимих дій щодо прийняття спадщини, а тому причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення дій щодо прийняття спадщини, мають існувати протягом усього цього строку, або принаймні його істотної частини з такими наслідками, щоб протягом решти строку спадкоємець об`єктивно не мав змоги реалізувати своє право на прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна першорядно стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач, як на поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини посилається на те, що в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, у зв`язку з чим позивач перебувала у депресивному стані, пов`язаному з подіями в країні. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до постанови КМУ від 06 березня 2022 року, вважала, що на час дії воєнного стану перебіг строку на прийняття спадщини зупиняється. Згідно Постанови КМУ від 06 березня 2022 року № 209 «Про деякі питання реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164», вказану постанову № 164 доповнено п. 3, який передбачає наступне Установити, що на час дії воєнного стану перебіг строку на прийняття спадщини зупиняється. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який, серед іншого, передбачає, що усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія. Отже, зазначена вище постанова КМУ та введення воєнного стану давали підстави позивачу сподіватись, що після закінчення дії воєнного стану, або коли відпадуть обставини, які несуть ризик її життю та здоров`ю вона матиме змогу звернутись до нотаріуса та безперешкодно отримати спадщину. У зв`язку з внесенням змін постановою КМУ «Про несення змін до деяких постанов КМУ щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» від 24.06.2022 року № 719 внесено зміни до постанови КМУ № 164 та визначено що перебіг строку на прийняття спадщини або відмови на її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 10 місяців. Пізніше, 31 січня 2023 року оприлюднено постанову ВСУ в справі 676/47/21 якою надаючи оцінку п. 3 постанови КМУ №164, ВСУ вважає що вона суперечить статтям 1270, 1272 Цивільного кодексу України, а тому не підлягає застосуванню. Судом зроблено висновок що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і такі строки не можуть змінюватись постановами КМУ. Такі обставини дають змогу прийти до висновку про порушення принципу правової визначеності, як поважну підставу пропуску строку для прийняття спадщини. За вказаних вище обставин та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо наявності поважних причин пропуску останньою строку для прийняття спадщини за законом після смерті матері. Аналізуючи викладене та оцінюючи наявні у справі докази, приймаючи до уваги встановлені судом факти і відповідні ним правовідносини, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання позивачу строку тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved