Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції учасників. 1.1. Представник позивачки обґрунтовує позов тим, що 08.02.2024 о 12год.05 хв. на перехресті вул. М.Грушевського та вул. Шептицького водій [PERSON] , керуючи т/з «BАЗ 21061», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав переваги в русі велосипеду під керуванням [PERSON] , яка рухалася по велосипедній доріжці, в результаті чого здійснив наїзд на неї, внаслідок чого позивачка отримала легкі тілесні ушкодження, а велосипед - механічні пошкодження. Постановою Дубенського міськрайонного суду від 04.03.2024 встановлено наявність у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 850 грн. штрафу. Даним ДТП позивачці було завдано матеріальної та моральної шкоди, зокрема [PERSON] знаходилася на амбулаторному лікуванні в лікаря-травматолога, отримувала лікування, гіпсова іммобілізація - три тижні. Також механічні пошкодження завдано велосипеду позивачки, яка є особою з інвалідністю II групи, має проблему у пересуванні, тому в зв`язку з винними діями відповідача вона позбавлена засобу пересування. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача завдану їй майнову шкоду у розмірі 5000 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000 грн. 1.2.Представник відповідача - адвокат Рідченко М.В. подала відзив, згідно якого відповідач позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. Зазначає, що визнав свою вину у вчиненні ДПТ, звернувся до позивачки з пропозицією усунути завдану їй шкоду. Позивачка у відповідь повідомила, що хоче, щоб їй відремонтували велосипед (що відповідач і зробив) і подальших претензій до нього мати не буде. Натомість звернулася до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Відповідач не визнає розмір заявленої позивачем матеріальної шкоди, бо вважає її необґрунтованою, оскільки усунув всі ушкодження електровелосипеда та навіть деякі інші пошкодження, які були отримані не внаслідок ДТП. Також необґрунтованою вважає вказану суму моральної шкоди у розмірі 15000 грн. Посилання позивачки на те, що їй було завдано тяжкі душевні страждання, пов`язані зі страхом за своє життя, страхом, де взяти кошти на операцію пошкодженої руки, що вона носила три тижні гіпс, лікувалася, мала обмежені можливості, що призвело до погіршення її емоційного стану та стану здоров`я, нічим не підтверджено. Також зазначає, що позивачка вказує, бо страждала через страх за своє життя, але вона виїхала на дорогу електровилосипедом, що мав несправну гальмівну систему, якою вона і не змогла скористатися, щоб уникнути ДТП. Будь-яких доказів, що у позивачки погіршилося здоров`я внаслідок ДТП та необхідності операції через травму отриману в результаті ДТП не долучено до матеріалів позову, а у записі лікаря-травматолога від 01.03.2024 вказано, що позивачці рекомендована відновна операція на пальці правої кисті, а не лівої, якою вдарилась під час ДТП. Тому вважає, що посилання на дані обставини є не коректними та просить відмовити у задоволенні позову. 1.3. Представником позивача - адвокатом Вишковською В.І. подано відповідь на відзив, в якому вказує, що позиція та поведінка відповідача є недобросовісною, адже ним завдана шкода матеріальна і моральна та шкода здоров`ю позивачки, остання надала достатньо доказів, які свідчать про винність та протиправність дій відповідача. Натомість позиція відповідача не підтверджена нічим, жодних доказів, які б підтверджували що відповідач відремонтував велосипед (окрім, як заклеєно клейкою стрічкою диск на колесі, який тріснув при ДТП), ним не надано. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 14.06.2024 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено учасникам строки для подачі заяв по суті. 15.07.2024 від представника відповідача Рідченко М.В надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом ) сторін, що судом не задоволено: учасники подали до суду всі заяви по суті справи разом з доказами, які вважали за необхідне, це малозначна справа незначної складності і підстав переходити в її розгляд з викликом сторін та відповідно подовжувати тривалість її розгляду, - жодних підстав немає. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 08.02.2024 о 12 год.05 хв. на перехресті вул. М.Грушевського та вул. Шептицького водій [PERSON] , керуючи т/з «BАЗ 21061», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав переваги в русі велосипеду під керуванням [PERSON] , яка рухалася по велосипедній доріжці, в результаті чого здійснив наїзд на неї, внаслідок чого позивачка отримала легкі тілесні ушкодження, а велосипед механічні пошкодження. Постановою Дубенського міськрайонного суду від 04.03.2024 у справі №559/565/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с.15-16). Згідно листа №326/01-17 від 28.03.2024 надісланого на адвокатський запит, КНП «Дубенська міська лікарня» повідомляє, що [PERSON] ( [INFO] ) 08.02.2024 звернулася за медичною допомогою в травматологічний пункт цілодобового обслуговування населення відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги. Встановлений діагноз: забій лівої кісти, пошкодження зв`язок та капсули першого п`ястно фалангового суглобу лівої кісті, лікування - амбулаторно. (а.с.10) Згідно копії медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , звернулася в травмпункт 08.02.2024 зі скаргами на біль в лівій кисті, внаслідок травми отриманої в результаті ДТП. Їй надано допомогу в виді гіпсової іммобілізації (а.с.12). Згідно копії запису в медичній картці обстеження травматолога від 01.03.2024 [PERSON] , встановлено діагноз: «застаріле пошкодження капсули і п`ястно-фалангової зв`язки першого пальця правої кисті». Рекомендована операція в плановому порядку (а.с.13). Згідно листа №341 від 03.04.2024 надісланого на адвокатський запит, КНП «Міська поліклініка» Дубенської міської ради повідомляє, що [PERSON] знаходилася на лікуванні в лікаря-травматолога з діагнозом: застаріле пошкодження капсули 1-го суглоба п`ястно-фалангової лівої кисті. Відновно-реконструктивне втручання в плановому порядку. Травма 08.02.2024 (а.с.10 зворот). Згідно листа №72 від 28.04.2024 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» вбачається, що [PERSON] 04.03.2024 та 21.03.2024 зверталася до сімейного лікаря за направленням до вузького спеціаліста з приводу травми опорно-рухової системи (а.с.11). Згідно довідки Дубенської міжрайонної МСЕК №2/05-31/23 від 01.01.2023 та пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] визнана особою з інвалідністю II групи від загального захворювання безтерміново та отримує пенсію по інвалідності (а.с.9, 17). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, до загальних підстав відповідальності, встановлених ст.1167 ЦК України, для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немайнової) шкоди, відповідно, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Відповідно ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснено, що при визначенні розміру та способу шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід врахувати положення статті 1192ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз`яснень що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 08.02.2024, відбулась внаслідок неправомірних дій водія [PERSON] . Між його неправомірними діями та шкодою завданою позивачу є безпосередній причинний зв`язок. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що понесення позивачкою матеріальних збитків у розмірі 5000 грн. внаслідок пошкодження електровелосипеда не підтверджено доказами. Щодо електровелосипеда, то долучено лише гарантійний талон №212 на нього, термін дії якого вже минув. Відповідач стверджує, що він в добровільному порядку відремонтував велосипед після ДТП, а позивач, що ні і що саме вона понесла матеріальні витрати на це в розмірі 5000 грн. на ремонт, однак цю обставину позиваці необхідно було довести суду, чого зроблено не було, докази понесених матеріальних збитків позивачки взагалі відсутні. Тому в цій частині позову суд відмовляє. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що особа, потрапила в ДТП і цим їй вже завдано моральної шкоди та страждань, адже був порушений звичний спосіб її життя. Щодо розміру моральної шкоди у 15000 грн., суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи позивачка звернулася 08.02.2024 (тобто в день ДТП) за медичною допомогою в травматологічний пункт цілодобового обслуговування населення відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги, де було встановлено діагноз, що підтверджує пошкодження лівої руки та надано відповідну допомогу. Проте, згідно медичних документів у справі вбачається, що в подальшому позивачка знаходилася на лікуванні в лікаря-травматолога в зв`язку із застарілим пошкодженням, а відновна операція потрібна на іншій руці. Будь - яких доказів, що позивачка потребує операції через травму отриману в результаті ДТП, -в якому винен відповідач, не долучено до матеріалів позову. Тому розмір моральної шкоди не є співмірним з отриманою шкодою та понесеними матеріальним та моральними збитками. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці, суд враховує характер правопорушення, глибину і тривалість її душевних страждань, ступінь вини відповідача, а також те, що позивачка є особою з інвалідністю II групи. Тому,

Outcome: partial