Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в особі представника [PERSON] до Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального\~управління Міністерства юстиції, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., у якому прохав: - визнати таким, що пропущений із поважних причин, строк на оскарження електронних торгів, що проведені 21.02.2017 року із реалізації 1/3 частки квартири [ADDRESS] номер лота: 197779; - поновити пропущений строк на оскарження проведених торгів, що проведені 21.02.2017 року із реалізації 1/3 частки квартири [ADDRESS] номер лота: 197779; - визнати недійсними електронні торги, проведені 21.02.2017 року із реалізації 1/3 частки квартири [ADDRESS] , в результаті чого скасувати протокол проведення електронних торгів № 237211 від 21.02.2017 року; - визнати недійсним акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Токарь К.М. 25.05.2017 року; - визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номер: 606, виданий 20.07.2023 року, видавник: Дробітько В.В. приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу, в результаті чого припинити право власності за [PERSON] на 1/3 частки квартири [ADDRESS] номер відомостей про речове право: 51006181, що виникло на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номер: 606, виданий 20.07.2023 р., видавник: Дробітько В.В. приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу. В обґрунтування позову вказав, що [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . У липні 2023 року ним було виявлено заміну замків у квартирі, після чого по телефону його донька [PERSON] повідомила, що він вже не є власником квартири, так як квартира належить [PERSON] . З листа Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального\~управління Міністерства юстиції від 03.08.2023 року він дізнався, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № 8473171, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3695 від 12.09.2006 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави, про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів у розмірі частини всіх видів доходів, при цьому про розмір заборгованості нічого не вказано. Виконавче провадження 29.09.2017 завершене на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду. Також повідомлено, що ВП знищено, у зв`язку із спливом строку зберігання. у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального\~управління Міністерства юстиції. В середині вересня 2023 року йому прийшов витяг з Реєстру територіальної громади про зняття його з реєстрації за вказаною адресою. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що він не є власником вказаного нерухомого майна. Новим власником є його колишня дружина [PERSON] , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.07.2023. Із вказаного Реєстру стало відомо, що 1/3 частка квартири виставлялася на торги через Систему Електронних Торгів Арештованим Майном та імовірно не була продана через порушення процедури проведення цих торгів, яка полягала у неналежному повідомленні про їх проведення, в результаті чого, не було інших учасників, які б виявили бажання придбати частку квартири. Позивач не отримував жодного документу щодо підготовки та реалізації частки квартири [ADDRESS] чи неможливості її реалізації, що є порушенням Закону України «Про виконавче провадження». Приховування від боржника факту продажу належної йому частки квартири та подальша не реєстрація права власності за [PERSON] позбавила [PERSON] можливості скористатися своїм правом на оскарження торгів у строки, визначені законодавством, тому він прохає поновити йому цей строк. Вважає, що позбавлення його права на 1/3 частку у єдиному житлі є незаконним, відбулося з грубим порушенням законодавства. Також вказує, що сума заборгованості за аліментами 166\~574, 37 грн. є значно нижчою за вартість 1/3 частки аналогічної квартири, що порушує принцип співмірності та доцільності реалізації майна. Крім того, визначення вартості майна визначається за взаємною згодою сторонами ВП, чого здійснено не було, про дії державного виконавця йому відомо не було. Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог Закону при проведенні прилюдних торгів, а і порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. З цих підстав, звернувся до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтаві від 24 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтаві від 24 жовтня 2024 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися серія та номер 60, виданий 20.07.2023 р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., номер відомостей про речове право: 51066181. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтаві від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Від відповідача Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального\~управління Міністерства юстиції до суду надійшов відзив на позов, у якому представник начальник відділу Тарасенко О. прохала відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відзиві вказала, що на виконанні у відділі перебувало ВП № 8473171, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3695 виданого 12.09.2006 Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі частини всіх видів доходу. Виконавче провадження 29.09.2017 завершено на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Також до зведеного ВП № 32537147 входили, зокрема, ВП № 30690090 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 10\~830, 92 грн. (повернуто 31.05.2017 стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»), ВП № 30690270 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 22000 грн. ( завершено 31.05.2017 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»), ВП № 39766626 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 16397, 25 грн. (завершено 31.05.2017 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»). Також зазначено, що відділу згідно даним АСВП 09.03.2017 за вх.. № 3852 надійшов протокол від ДП «СЕТАМ» № 237211 від 21.02.2017 про проведення електронних , в якому зазначено, що прилюдні торги не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів, стягувачу було запропоновано за рахунок погашення боргу залишити майно за собою. Згідно даним АСВП у рамках № 39766626 25.05.2017 на підставі виявленого бажання було винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу згідно ч.9 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставою для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу було складено в рамках того ж ВП 25.05.2017. Інформація стосовно направлення постанови відсутня, оскільки термін зберігання реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції відділу становить 1 рік та відповідно останній було знищено згідно акту про вилучення для знищення документів № 41 від 15.09.2021. Вказує, що майно було реалізовано згідно ЗУ «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна згідно наказу від 29.09.2016 № 2831/5 Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] надіслав до суду відзив на позов, в якому прохав у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву вказав, що [PERSON] , повідомляючи суд про неодержання жодних документів від ВДВС щодо виконавчих проваджень № 84773171, ЗВП № 32537147, ВП № 47419273 щодо нього, вводить суд в оману, оскільки [PERSON] зверталася до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментам за рішенням суду від 12.09.2006, які стягнуті на її користь з [PERSON] , та 13.10.2011 [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проте заперечував проти нарахування пені, подавши апеляцію про її зменшення. Таким чином, позивач був обізнаний про наявність вказаних ВП № 84773171, ЗВП № 32537147, ВП № 47419273 та отримував всі документи державного виконавця. Крім того, вказує, що боржник після відкриття виконавчого провадження зобов`язаний сумлінно виконувати свої обов`язки, однак [PERSON] продовжував ухилятися від виконання рішення, що призвело до звернення [PERSON] зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо зобов`язання звернути стягнення на майно боржника, до звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментах та пені, та внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину [PERSON] . Щодо спів розмірності боргу із вартістю майна, на яке звернуто стягнення, вказує, що опис та арешт майна відбувся у липні 2014 року. Лише стягувачу [PERSON] боржник мав сплатити 49\~222, 17 грн., не враховуючи борги іншим стягувачам. Згідно ч.7 ст. 52 Закону сума, яка підлягає стягненню, має перевищувати десять розмірів мінімальної заробітної плати, лише тоді можна звернути стягнення на єдине житло. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати у 2014 році, сума, яка підлягала стягненню, мала перевищувати 12\~180 грн. Борг у сумі 166\~574, 37 становить борг на сьогодні, а тому не відноситься до боргу у 2014 році. Позивач не може стверджувати та наполягати про оціночну вартість 1/3 частини квартири, оскільки у нього відсутній реальний звіт про оцінку майна на сьогодні, а застосовувати аналогічні звіти є недоречним. Враховуючи, що копії повідомлень про направлення боржнику постанов та іншої документації виконавцем знищені, у зв`язку зі спливом строку їх зберігання, надати до їх неможливо, але боржник достеменно знав про наявні виконавчі провадження та свідомо ухилявся від виконання рішень судів, заперечуючи наявність у нього пені. Щодо погодження сторонами вартості майна, то вказує, що підготовка державним виконавцем до реалізації майна здійснювалася згідно чинного законодавства на основі тих документів, які збереглися та того проміжку часу, протягом якого відбувався опис майна, оцінка майна та відправлення документів на реалізацію. Вказує, що позивачем не доведено порушення процедури проведення електронних торгів, неналежне повідомлення про їх проведення, в результаті чого були відсутні інші учасники. Щодо позбавлення позивача єдиного житла зазначає, що у [PERSON] було достатньо часу для виконання судових рішень, щоб не допустити такого способу виконання рішення, яке відповідає вищим інтересам дитини. Прохав стягнути витрати на правову допомогу. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 23 квітня 2024 року витребувано докази у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19 червня 2024 року закрито підготовче провадження по справі. У судове засідання сторони [PERSON] та [PERSON] та їх представники не з`явилися, останні надіслали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, а представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Представник відповідача Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального\~управління Міністерства юстиції у відзиві прохала позов задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. у судове засідання не з`явилася. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ч. 1\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Відповідно до п.1 ч.1 статті 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12 вересня 2006 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 27.06.2006 року та до повноліття дитини ( а.с.23). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2011 року стягнуто з [PERSON] та користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів у сумі 10830, 92 грн. 25 коп. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 84\~618, 74 грн., а всього 95\~449, 66 грн. (справа № 2-3909/11) (а.с.79-80). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 14 листопада 2011 року скасовано рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2011 року в частині стягнення пені та стягнуто із [PERSON] та користь [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 22\~000 грн. (справа № 22ц-3787/2011) (а.с.25-26). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 13.02.2013 року визнано бездіяльність державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ГУЮ в Полтавській області неправомірною, зобов`язано державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ГУЮ в Полтавській області, у провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON] зі сплати аліментів і пені, вчинити усі необхідні дії, які пов`язані із зверненням стягнення на майно боржника та подальшою його реалізацією, а саме 1/3 частини квартири [ADDRESS] ; підготувати та внести відповідне подання до правоохоронних органів з приводу порушення кримінальної справи відносно боржника, який не виконує рішення суду (справа № 1622/9539/2012) (а.с.80-81). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 03 липня 2013 року стягнуто з [PERSON] та користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів у сумі 8397 грн. 25 коп. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 8000 грн. (справа № 1622/12974/2012) (а.с.84). За повідомленням Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального\~управління Міністерства юстиції у відзиві на позов, на виконанні у відділі перебувало ВП № 8473171, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3695 виданого 12.09.2006 Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі частини всіх видів доходу. Виконавче провадження 29.09.2017 завершено на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Також до зведеного ВП № 32537147 входили, зокрема, ВП № 30690090 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 10\~830, 92 грн. (повернуто 31.05.2017 стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»), ВП № 30690270 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 22000 грн. ( завершено 31.05.2017 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»), ВП № 39766626 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 16397, 25 грн. (завершено 31.05.2017 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»). Згідно з Актом опису й арешту майна від 24 липня 2014 року державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавсьокго МУЮ у ЗВП № 32537174, було описано та арештовано майно, а саме 1/3 частка квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] за адресою: [ADDRESS] із зазначенням потреби квартири в експертній оцінці та дозволу боржнику користуватися майном (а.с.86-87). У грудні 2016 року Шевченківським ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області заявку на реалізацію майна з доданими документами, підписаними начальником ДВС, передано до ДП «СЕТАМ» на реалізацію. Інформацію про майно з формування лота опубліковано 19.12.2016. Згідно Звіту про незалежну оцінку майна № 495 від 12.07.2016 року, складеного на замовлення Октябрського ВДВС м.Полтави ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», вартість 1/3 частки квартири [ADDRESS] становить 63\~433 грн (а.с.128-150). Згідно протоколу № 226626 від 10.01.2017 житлове приміщення 1/3 частина квартири [ADDRESS] за лотом № 188847 з стартовою ціною у 63\~433 грн., де продавцем виступає Шевченківський ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (а.с.88). Згідно протоколу № 232344 від 31.01.2017 житлове приміщення 1/3 частина квартири [ADDRESS] за лотом № 193574 з стартовою ціною (яка була уцінена після перших торгів) у 53\~918, 05 грн., де продавцем виступає Шевченківський ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (а.с.88 зворот). Згідно протоколу № 237211 від 21.02.2017 житлове приміщення 1/3 частина квартири [ADDRESS] за лотом № 197779 з стартовою ціною (яка була уцінена після перших торгів) у 44\~403, 10 грн., де продавцем виступає Шевченківський ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (а.с.88). 20 березня 2017 року за вих.. № 11450 Шевченківський ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області повідомив [PERSON] , ПАТ КБ «ПриватБанк», КП ПОР «Полтававодоканал», ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», ГУНП у Полтавській області, ДПІ у м.Полтаві, ГУ ДВС у Полтавській області, що реалізація нерухомого майна [PERSON] з торгів не відбулася, у зв`язку із відсутністю допущених учасників, було запропоновано вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна за ціною третіх електронних торгів (а.с.90). Бажання залишити за собою майно виявила [PERSON] , що слідує із Постанови про зняття арешту майна у ВП № 39766626 від 25.05.2017 (а.с.95). Із Постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 25.05.2017 року слідує, що [PERSON] передано 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 2/554/1006/2013 від 05.04.2013 виданого Октябрським районним судом м.Полтави (а.с.184-185). Із Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 25.05.2017 року слідує, що на виконанні перебувало зведене ВП № 32537174 щодо стягнення з [PERSON] боргів на загальну суму 86\~337, 52 грн., а тому у ході примусового виконання було описано та арештовано майно боржника та відправлено на реалізацію до ДП «СЕТАМ». Вартість даного майна за ціною третіх електронних торгів, згідно протоколу № 237211, який надійшов на адресу відділу ДВС, у якому зазначено, що прилюдні торги не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів, становить 44\~403, 10 грн. Стягувачам було запропоновано залишити за собою нереалізоване майно, у результаті чого, стягувачем [PERSON] виявлено бажання залишення за собою в рахунок погашення заборгованості нереалізоване майно. На підставі правовстановлюючих документів майно передане стягувачу у рахунок погашення суми боргу у розмірі 44\~403, 10 грн. (а.с.93-94). 25.05.2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області винесено постанову про зняття арешту з майна (а.с.95). 20 липня 2023 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. видане Свідоцтво про право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] на [PERSON] , яка виявила бажання залишити за собою майно, що раніше належало [PERSON] (а.с.178). Із листа Шевченківського ВДВС м.Полтави Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.08.2023 за вих. № 83135 слідує, що інформація стосовно направлення боржнику постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у Шевченківському ВДВС м.Полтави відсутня, оскільки відповідно до ст. 128 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 зі змінами, Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ 17.01.2018 № 55, вилучені для знищення, як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення, документи відділів ДВС ГТУЮ у Полтавській області фонду № Р-4027 термін зберігання реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції відділу становить 1 рік, та відповідно останній було знищено згідно акту про вилучення для знищення документів № 41 від 15.09.2021. Також відповідно до п.2 розділу ХІ Правил строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, відповідно ВП № 8473171 (архівний № 11371), виконавче провадежння № 47419273 (архівний номер № 9758) було знищено відповідно до Акту про вилучення для знищення документів від 01.01.2021 (а.с.17). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~статті 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК Українивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1\~статті 48\~Закону\~України «Про\~виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Згідно з частинами 1, 3, 4\~статті 50\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. У першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Відповідно до ч. 1\~статті 650\~ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1\~статті 655 ЦК України). Частиною четвертоюстатті 656 ЦК Українивстановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні правила про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту зазначених норм можна зробити висновок, що процедура набуття майна на торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Згідно з ч. 1\~статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостоюстатті 203 цього Кодексу. Відчуження майна з електронних торгів за своєю правовою природою є угодою купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною на підставі приписів цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203,\~215 ЦК України). З урахуванням ч. 1\~статті 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, а підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 сформульований правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними суди повинні встановити, чи відбулося порушення вимог законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи порушені права і законні інтереси позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди у такій категорії спорів, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення закону при проведенні торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними. Для визнання судом торгів недійсними обов`язковою є наявність підстав для визнання їх недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Отже, порушення вимог законодавства, допущених під час проведення торгів, є підставою для визнання таких торгів як правочину недійсними виключно за умови доведення порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 641/8099/20. За змістом\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК Українипередбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 522/16724/16 зробив наступний правовий висновок: «Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом». Так, звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на те, що 1/3 частка квартири виставлялася на торги через Систему Електронних Торгів Арештованим Майном та імовірно не була продана через порушення процедури проведення цих торгів, яка полягала у неналежному повідомленні про їх проведення, в результаті чого, не було інших учасників, які б виявили бажання придбати частку квартири. Вказує, що не отримував жодного документу щодо підготовки та реалізації частки квартири [ADDRESS] чи неможливості її реалізації, що є порушенням Закону України «Про виконавче провадження». Приховування від боржника факту продажу належної йому частки квартири та подальша не реєстрація права власності за [PERSON] позбавила [PERSON] можливості скористатися своїм правом на оскарження торгів у строки, визначені законодавством, тому він прохає поновити йому цей строк. Зазначає, що позбавлення його права на 1/3 частку у єдиному житлі є незаконним, відбулося з грубим порушенням законодавства. Також вказує, що сума заборгованості за аліментами 166\~574, 37 грн. є значно нижчою за вартість 1/3 частки аналогічної квартири, що порушує принцип співмірності та доцільності реалізації майна. Крім того, визначення вартості майна визначається за взаємною згодою сторонами виконавчого повадження, чого здійснено не було, про дії державного виконавця йому відомо не було. Втім, суд не бере до уваги ці доводи, оскільки з огляду на надані та досліджені у справі докази, неможливо встановити факту порушення державним виконавцем вимог чинного законодавства при здійсненні підготовчих дій з передачі нерухомого майна на електронні торги. Позивачем не доведено, що його не було повідомлено належним чином про проведення торгів та в подальшому реалізації майна. Також є припущенням позивача, що була порушена процедура проведення торгів, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів цьому твердженню не надано. Більш того, ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 13.02.2013 року визнано бездіяльність державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ГУЮ в Полтавській області неправомірною, зобов`язано державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ГУЮ в Полтавській області, у провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON] зі сплати аліментів і пені, вчинити усі необхідні дії, які пов`язані із зверненням стягнення на майно боржника та подальшою його реалізацією, а саме 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Також, суд звертає увагу на те, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювали відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій державного виконавця. Такий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц. Згідно із\~Законом України «Про виконавче провадження», у разі допущення виконавцем при здійсненні своїх повноважень вимог передбачених цим законом щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим законом. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 10 травня 2018 року у справі № 755/21826/15-ц та у постанові від 03 червня 2020 року у справі № 357/4884/13-ц. Відтак, з огляду на те, що відсутні докази оскарження позивачем дій державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Полтави Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо визначення вартості чи оцінки майна до призначення електронних торгів, доводи позивача щодо порушень, допущених приватним виконавцем до початку електронних торгів не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Зрештою, позивачкою не доведено, що оцінка майна, здійснена в рамках виконавчого провадження, вплинула на результати електронних торгів та порушила його права. Отже, з огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними електронних торгів, проведених 21.02.2017 року із реалізації 1/3 частки квартири [ADDRESS] , в результаті чого скасувати протокол проведення електронних торгів № 237211 від 21.02.2017 року необхідно відмовити. Позовні вимоги про визнання недійсним акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Токарь К.М. 25.05.2017 року також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позовної вимоги про визнання електронних торгів недійсними. Щодо заявленої вимоги про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціона) не відбулися, серія та номер: 606, виданий 20.07.2023 р., видавник: Дробітько В.В. приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу, то суд зазначає, що відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою\~статті 203 ЦК України\~(частина перша\~статті 215 цього Кодексу). Однак, судом не встановлено наявність фактичних обставин у справі, з якими закон пов`язує визнання недійсним правочину з придбання майна на момент його вчинення, не встановлено порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів. Позивачем не надано належних і допустимих доказів порушення Порядку проведення електронних торгів, а також не доведено обставин, які б свідчили про порушення його прав і законних інтересів при проведенні електронних торгів з реалізації зазначеної частки квартири, не доведено, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторін та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відтак, судом не встановлено наявності об`єктивних доказів порушення державним виконавцем процедури підготовчих дій для проведення електронних торгів. Позивач також прохає суд визнати таким, що пропущений із поважних причин, строк на оскарження електронних торгів, що проведені 21.02.2017 року із реалізації 1/3 частки квартири [ADDRESS] номер лота: 197779; поновити пропущений строк на оскарження проведених торгів, що проведені 21.02.2017 року із реалізації 1/3 частки квартири [ADDRESS] номер лота: 197779; Суд зазначає, що строк позовної давності на оскарження прилюдних торгів є загальним три роки, відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачами такої заяви не було здійснено, а тому підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності суд не вбачає, як і не вбачає підстав для поновлення такого строку, оскільки про його пропуск заявлено не було.\~ Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт першийстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). У контексті вищенаведеного, суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, понесені судові витрати, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, залишає за позивачем.

Outcome: dismissed