Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 2 від 12 січня 2021 року, вчиненого Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про народження дитини [PERSON] , [INFO] , та з актового запису № 15 від 23 лютого 2022 року, вчиненого Бахмацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про народження дитини [PERSON] , [INFO] (оспорювання батьківства). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.10.2020 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб; від цього шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Батьком цих дітей був записаний він. Проте, наразі він з цим не згоден, оскільки під час спільного проживання між ним та відповідачкою виникали сварки, ініціатором яких, як правило, виступала вона. Їх шлюб був формальним. Спільне проживання з [PERSON] було неможливим, тому за його позовом рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року шлюб було розірвано. Під час перебування у шлюбі з відповідачкою і до цього часу [PERSON] проходить військову службу, а тому до сім`ї приїжджав рідко, з дружиною спав окремо. Саме тому у нього є підстави вважати, що він не є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] . Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги категорично не визнала. Зазначила, що діти [PERSON] та [PERSON] , народжені у шлюбі з позивачем, є його дітьми, інших пояснень не надала. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Положеннями ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Як убачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 06 жовтня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом № 63. Даний шлюб між подружжям розірвано за рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2023 року, яке набрало законної сили 26 січня 2024 року (справа № 730/1343/23) Згідно копій свідоцтв про народження серій [NUMBER] та [NUMBER] , зареєстрованих Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та Бахмацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відповідно, [PERSON] народилася [INFO] в м. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області і її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , громадяни України; [PERSON] народився [INFO] в м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області і його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , громадяни України. За висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-24/18295-БД від 15.07.2024 року [PERSON] не може бути біологічним батьком [PERSON] та [PERSON] . Біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] виключається. З даним висновком відповідач не погодився, вважає його неправильним, оскільки суд не відкрив конверт, у якому містився висновок експерта, у присутності відповідача, але суд дані доводи відкидає, як такі, що не узгоджуються з чинним законодавством. За таких обставин, суд приймає, як доказ, висновок експерта. ЄСПЛ зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34). Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. Відповідно до п. 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Відповідно до п. 2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п. 2.28 цього розділу. Враховуючи, що позивач не є біологічним батьком дітей, що підтверджується висновком експертизи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та наявні всі підстави для задоволення вимог позивача та виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дітей. Згідно із вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Протягом судового розгляду з жодними клопотаннями чи заявами відповідач до суду не звертався. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним у справі судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. У судовому засіданні позивач також просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати за проведення експертизи. Вирішуючи дане питання. суд враховує таке. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Стаття 139 ЦПК України передбачає, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Дослідженими матеріалами справи убачається, що позивач не надавав суду жодних даних щодо оплати ним експертизи, як-то: квитанцій, чеків чи таке інше. З матеріалів експертизи також не убачається, що остання була оплачена позивачем, а також відсутня її вартість. Єдине, що вказує на вартість експертизи, це наявність двох клопотань експерта (а.с. 58, 80), де останній зазначає, що орієнтовна вартість експертизи становить 16000 гривень, кінцева вартість проведення дослідження буде зазначено у рахунку, який буде сформований на час прибуття осіб до експерта та заложитиме від вартості витратних матеріалів на момент проведення дослідження. Таким чином, на день винесення судом рішення матеріали справи не містять даних щодо вартості експертизи, що позбавляє суд вирішити питання відшкодування таких витрат, що не позбавляє права позивача, в разі надання відповідних доказів, звернутися до суду для винесення додаткового рішення в частині стягнення витрат за проведення експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved