Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від заробітку (доходу) відповідача посилаючись на обставини та факти, що викладені ним у позовній заяві. Просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] , зареєстрованого та жителя [ADDRESS] щомісячно на користь [PERSON] , [INFO] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання 30 червня 2026 року, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, раніше подав суду відзив на позов, просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги визнав частково, просив з врахуванням наданих доказів та обставин справи стягувати з нього на утримування сина аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня досягнення дитиною повноліття і до закінчення строку навчання - 30 червня 2027 року, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років. Дослідивши матеріали позовної заяви та додані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що 12 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області , актовий запис № 198. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . 13 вересня 2018 року рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області (суддя Парфенюк В.І.) було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та неповнолітнього сина сторін вирішено залишити проживати з матір`ю. [INFO] [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчатися в Західноукраїнському національному університеті з навчанням у Чортківському навчально-науковому інституті підприємництва і бізнесу за спеціальністю 053 «Психологія» з відвідуванням повного навчального дня з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 року. Навчання є платним, загальна вартість платної послуги становить 132000 гривень . Один навчальний рік коштує 34452 гривні, оплата здійснюється кожні пів року в розмірі 17226 гривень. Кошти на оплату навчання надає лише мати [PERSON] , а батько [PERSON] в добровільному порядку кошти на утримання сина, який навчається, не надає. Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються Главою 18 СУ України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~ 199, 200,201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі\~ статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої\~ статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті\~81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , та на день звернення до суду досяг 18 років, не працює, навчається на денній формі, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою та має можливість і обов`язок забезпечувати утримання сина, як і його мати, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів повнолітньої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У довідці навчального закладу зазначено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання. Така форма навчання призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи, а отже син об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів хворої матері на утриманні, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти, починаючи з часу звернення позивача до суду з даним позовом. Разом з тим, заявлений позивачем розмір аліментів слід зменшити з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Так, з наданих до відзиву на позовну заяву відповідачем [PERSON] письмових доказів вбачається, що він є пенсіонером, не працює, проживає з перестарілою матір`ю [PERSON] , 1939 р.н., яка тяжко хворіє, має когнітивні порушення, за станом здоров`я не здатна до самообслуговування і потребує постійного стороннього догляду. Він також страждає на гіпертонічну хворобу, однак може надавати соціальні послуги своїй матері, не має змоги працювати та заробляти додаткові кошти. Через хворобу матері відповідач змушений витрачати і свої кошти на її лікування, оскільки її пенсії не достатньо. Визначаючи розмір аліментів, суд переконаний, що розмір аліментів 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні дитини, буде достатньо для забезпечення належного матеріального становища повнолітнього сина, яка навчається. Судові витрати суд вважає покласти на відповідача.

Outcome: approved