Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла баба заявника [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,00 га, кадастровий номер 7121582300:07:002:0146 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах населеного пункту с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області та земельної ділянки площею 0,3508 га, кадастровий номер 7121582301:01:0060052 для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в адмінмежах населеного пункту с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області. Інших спадкоємців на майно померлої немає. Заявник вважав, що спадщину прийняв, так як з 2012 року проживав разом зі [PERSON] однією сім?єю до часу відкриття спадщини та за власний кошт здійснював її поховання. 24.10.2023 звернувшись до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. заявнику повідомили, що він являється спадкоємцем за законом, але спадщину не прийняв у встановлений законом строк, тому йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту спільного проживання разом з померлою на день відкриття спадщини. Встановлення юридичного факту проживання заявника однією сім?єю з бабою не менше п?яти років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину. На підставі вище зазначеного, заявник змушений звернутися до суду, оскільки іншим позасудовим шляхом довести факт його спільного проживання з бабою однією сім?єю більше п?яти років до часу відкриття спадщини, не можливо. Встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2024 відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. копію спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] та його представник адвокат Брус С.М. підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Тітаренко І. у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі представника. Проти задоволення заяви не заперечують. У судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду показання про те, що вона є односельчанкою заявника. [PERSON] з 2010 або з 2012 року проживала у свого внука [PERSON] до дня смерті. Заявник доглядав бабусю за свої кошти і займався її похованням. Вони жили як сім`я, мали спільний бюджет. У судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду показання про те, що він є сусідом заявника. Коли [PERSON] захворіла у 2012 році внук [PERSON] забрав її проживати до себе. Родичів у бабусі крім заявника не було. [PERSON] проживала разом з внуком до смерті. Похованням бабусі займався заявник. Заслухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.08.1959 [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2024 [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.08.1998 [PERSON] помер [INFO] в с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.03.2018 [PERSON] померла [INFO] в с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №710603 від 05.10.2005 власником земельної ділянки площею 3,00 га, розташованої в Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області є [PERSON] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №625948 від 28.09.2006 власником земельної ділянки площею 0,3508 га, розташованої по [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. №322/01-16 від 24.10.2023 [PERSON] повідомлено, що останній є спадкоємцем за законом, але спадщину не прийняв у встановлений законом строк. Ним, як спадкоємцем, не надано відомостей про постійне проживання на день смерті разом із спадкодавцем, а також не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Оскільки [PERSON] не прийняв спадщину, то отримати таке свідоцтво немає можливості. Для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] він повинен звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або встановлення факту сумісного проживання разом з померлою на день відкриття спадщини. У період спільного проживання померла [PERSON] згідно довіреності уповноважувала [PERSON] бути її представником в ТДВ "РУСЬ" с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області щодо одержання орендної плати в грошовому та натуральному виразі, згідно договорів оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться в адмінмежах Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Довіреність посвідчена секретарем виконкому сільської ради та підписана [PERSON] . У довіреності зазначено, що у зв?язку з хворобою [PERSON] , довіреність посвідчена за місцем її фактичного проживання по [ADDRESS] . Згідно довідки Виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 285 від 02.04.2024 [PERSON] , [INFO] , проживала у свого онука [PERSON] з 2012 року без реєстрації до дня смерті по [ADDRESS] та померла [INFO] . Вони мали спільний бюджет, несли витрати по утриманню будинку, сплаті комунальних платежів, вели спільне господарство, тримали город. Онук доглядав бабу до смерті та здійснив її поховання за власний рахунок. Нормами ст.ст.1216-1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1220,1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За змістом ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані в ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України встановлено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частин 2 та 3 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз`яснив Конституційний Суд України в п. 6 рішення від 03.06.1999 року № 5-рп/99 в справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї", окрім членів сімей взагалі (чоловік або дружина, прямі родичі по низхідній і висхідній лініях - діти і батьки), до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Згідно з положеннями ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 4.4 факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31березня 1995року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 2 ст.315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом абзацу першого п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ № 5 від 31.03.95). Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, суд, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що стороною заявника підтверджено в судовому засіданні тривале спільне проживання [PERSON] та [PERSON] , тривалого ведення ними спільного господарства, наявність у даних осіб спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, які проживали однією сім`єю не менше п`яти років поспіль на час смерті останньої, а тому заява підлягає задоволенню. Встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ..

Outcome: approved