Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Представник позивача адвокат Небилиця Р.В. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, у якій просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 травня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, відповідний актовий запис № 513. Від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Підставою для розірвання шлюбу стало не підтримання сімейних та подружніх стосунків з травня 2013 року, різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Фактично саме з 2013 року відповідачка перестала проживати з сім`єю; приблизно з 2017 року вона проживає в с. Степанки Черкаського району. Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] залишилася проживати разом з позивачем. Оскільки після розірвання шлюбу відповідач відмовлялася добровільно надавати допомогу на утримання власної дитини, позивач змушений був звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2020 року і до досягнення дочкою повноліття. Враховуючи, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , позивач змушений звернутися з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки в зв`язку з наступним. Починаючи з 2013 року, відповідач повністю самоусунулася від виконання обов`язків щодо виховання, навчання, розвитку та утримання дитини; не провідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Позивач просить суд при розгляді справи звернути увагу на наявність наступних фактів, що свідчать про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав. [PERSON] , [INFO] , починаючи з 2009 року, проживає з позивачем. Починаючи з 2013 року, саме він забезпечує її самостійне виховання, навчання та розвиток. Факт такого самостійного виховання підтверджується: - актом опитування сусідів від 13.06.2024 р., згідно з яким [PERSON] проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] ,-з 2009 року; - витягами з реєстру територіальної громади від 22.05.2024 року, які підтверджують одну й ту ж адресу місця проживання [PERSON] та [PERSON] : [ADDRESS] ; - довідкою ДНЗ (ясла-садок) № 65 «Котигорошко» від 20.02.2020 про те, що за період відвідування [PERSON] ДНЗ з травня 2011 року по вересень 2016 року її мати- відповідачка жодного разу не з`являлася в навчальному закладі та участі в життєдіяльності дочки не приймала; - довідкою Черкаського колегіуму «Берегиня» від 12.06.2024 про те, що мати протягом навчання дитини з 01.09.2016 року і по теперішній час жодного разу не з`являлася у навчальному закладі, участі у вихованні доньки не приймає; - поясненням сусідів [PERSON] та [PERSON] , згідно з якими відповідачка приблизно років 10 не відвідує дочку, не займається її вихованням, навчанням, розвитком та утриманням. Такі обов`язки виконує виключно позивач; - поясненням [PERSON] , 2019 року народження, згідно з яким відповідачка залишила її та переїхала до іншого місця проживання, коли їй було 3 роки. Після того часу виключно батько займається її вихованням, навчанням, розвитком та утриманням. Проживання у квартирі з батьком повністю відповідає її інтересам, оскільки у неї є своя окрема кімната, що повністю пристосована для навчання та відпочинку. З матір`ю останні декілька років не бачились та не спілкувалися навіть по телефону; - нотаріально засвідченою заявою позивача про те, що він не перебуває в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах як в Україні, так і поза її межами. На думку позивача, про те, що [PERSON] з 2009 року перебуває на повному його утриманні підтверджується: - рішенням Соснівського районного суду від 09.06.2020 року про розірвання шлюбу; - рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15.02.2021 року про стягнення аліментів на утримання дитини; - розрахунком заборгованості по аліментах від 19.07.2024 року, згідно з яким за період часу з грудня 2020 року по липень 2024 року з належної до сплати суми на утримання дитини в розмірі 71164,71 грн. боржником сплачено лише 13069, 00 грн. Сума заборгованості станом на 05.08.2024 становить 58095,71 грн. Останній перерахунок було здійснено в червні 2023 року в розмірі 2500,00 грн.; - довідкою від 17.07.2024 року про доходи позивача. Позивач характеризується позитивно, раніше не судимий до кримінальної відповідальності не притягувався, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався. Відповідачка має нову сім`ю, з якою проживає в с. Степанки Черкаського району; на її утриманні перебуває син [PERSON] , [INFO] (даний факт встановлений рішенням суду від 15.02.2021). Проте свої обов`язки, передбачені ст. ст. 180, 181 СК України, щодо утримання дочки [PERSON] від першого шлюбу, вона не виконує, про що зазначено вище. Тобто фактично відповідачка відмовилася від своєї дочки. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 14.08.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 вересня 2024 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, його представником подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Уточнив назву третьої особи, яку зазначено у позовній заяві - Службу у справах дітей Степанківської сільської ради та просив вважати вірною Орган опіки та піклування виконавчого комітету Степанківської сільської ради. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Степанківської сільської ради у підготовче судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. До заяви додано наступні документи: акт оцінки потреб від КЗ ЦНСП, акт обстеження умов проживання від ССД, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно із частиною першою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.06.2020 року. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.08.2013 року, яке видано повторно. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15.02.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON] [INFO] у розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії довідки про заборгованість по аліментах № 48347/6 від 19.07.2024 року встановлено, що у Черкаському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області відкрито виконавче провадження № 65015744 щодо виконання вищевказаного рішення суду. Станом на 19.07.2024 року відповідачем повинно бути сплачено 71164,71 грн. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження боржником сплачено 13069,00 грн. Сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 19.07.2024 року становить 58095,71 грн. У заяві від 19.04.2024 року, яку завірено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Демиденко О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1235, [PERSON] зазначає, що у зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах як в Україні, так і поза її межами не перебуває на даний час. Згідно акту опитування сусідів від 13.06.2024 року, який затверджено рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27.06.2023 року, сусіди [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] посвідчили, що [PERSON] дійсно проживає за адресою [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] з жовтня 2009 року. У довідці Черкаського колегіуму Берегиня ЧМР від 12.06.2024 р. № 155/01-11 зазначено, що [PERSON] дійсно навчається у 8-Б класі Черкаського колегіуму Берегиня Черкаської міської ради Черкаської області. Мати дитини [PERSON] протягом навчання дитини з 01 вересня 2016 року по теперішній час жодного разу не з`являлася у навчальному закладі, участі у вихованні доньки не бере. [PERSON] дійсно відвідувала дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 65 Котигорошко Черкаської міської ради з травня 2011 року по вересень 2016 року. За період перебування [PERSON] в ДНЗ, її мати жодного разу не з`являлася у навчальному закладі та участі у життєдіяльності дочки не приймала, що підтверджується довідкою від 20.02.2020 р. № 15 ДНЗ (ясла-садок) № 65 Котигорошко. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , донька з 07.09.2011 року, а батько з 22.09.2004 року, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 22.05.2024 року № 2024/005940285 та 2024/005940436. [PERSON] з 16.07.2021 р. по 30.06.2024 р. працює на посаді охоронника у ТОВ ВИГІДНА ПОКУПКА, дохід за вказаний період склав 799635,82 грн., що підтверджується довідкою від 17.07.2024 р. № ЛФ 000000861 ТОВ ВИГІДНА ПОКУПКА. Позивач має позитивну характеристику за місцем роботи у ТОВ ВИГІДНА ПОКУПКА та до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої та непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що підтверджується копіями характеристики від 13.06.2024 р., витягу з інформаційно-аналітичної системи Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості станом на 22.07.2024 р., довідки з КНП Черкаський обласний психоневрологічий диспансер ЧОР від 17.06.2024 року. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] за результатами оцінювання, яке проводилось з 19.08.2023 року по 23.08.2024 року, остання зареєстрована за адресою [ADDRESS] , працює у ТОВ Фабрика кухня, та має такий склад сім`ї: [PERSON] син [INFO] , [PERSON] [INFO] батько, працює у ТОВ Фабрика кухня. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , який складено спеціалістом 1 категорії ССД [PERSON] , директором ЦНСП [PERSON] та поліцейським офіцером громади Савісько М.Я. та затверджено сільським головою виконавчого комітету Степанківської сільської ради 19.08.2024 року, відповідач має належні умови проживання та проживає разом з сином [PERSON] , співмешканцем [PERSON] , бабусею [PERSON] . [PERSON] [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] після розлучення до теперішнього часу, з мамою підтримує спілкування у соціальних мережах, зі слів мами [PERSON] вони давно не бачились, не має змоги відвідувати доньку тому що працює. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Степанківсьої сільської ради Черкаського району Черкаської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] № 1551/15-02 від 09.09.2024 року встановлено, що згідно акту\~обстеження умов\~проживання матері\~ [PERSON] \~встановлено,\~що проживає\~вона в\~будинку,\~який складається\~з 3-х\~кімнат.\~Будинок повністю\~умебльований,\~є необхідна\~техніка.\~Разом із\~матір`ю в\~будинку проживає\~її співмешканець,\~мати та\~малолітній син.\~Мати,\~ [PERSON] ,\~повідомила,\~що досить\~давно не\~бачила доньки\~та не\~спілкувалась з\~нею,\~тому що\~немає змоги.Батько [PERSON] проживає разом із донькою, повністю її утримує та виховує. Батько створив для доньки всі умови для її повноцінного розвитку. Виходячи із пояснення неповнолітньої [PERSON] , мати її не провідує, у вихованні та утриманні не допомагає. Дитину повністю задовольняє життя із батьком. Виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки - [PERSON] . Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (стаття 12 Закон України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 15 вказаного Закону батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками. За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про позбавлення батьківських прав є наявність однієї із підстав або декількох підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України, - у розглядуваному випадку наявності факту ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, яке може проявлятися у вищенаведених діях і бездіяльності по відношенню до дитини. Аналіз наведених обставин в їх сукупності дає підстави для висновку, що відповідач [PERSON] фактично ухилилася та самоусунулася від виховання доньки та виконання батьківських обов`язків. За змістом статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Степанківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , №1551/15-02 від 09.09.2024 року, і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дитини і відповідача, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини та ухилення від виконання таких обов`язків. Системний аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку про доведеність у даному випадку факту умисного і свідомого ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України правових підстав для застосування крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав щодо дитини, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні, утриманні, фізичному, психічному, соціальному та духовному розвитку доньки, не забезпечує базові потреби доньки, не піклується про її зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на доньку. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також, ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. За таких\~обставин справи\~та відповідно\~до вищенаведених\~норм матеріального\~і міжнародного\~права,\~з метою\~якнайкращого забезпечення\~інтересів дитини,\~а також\~враховуючи характер\~спірних правовідносин,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність передбачених\~законом підстав\~для задоволення\~позову та позбавлення відповідача [PERSON] [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків по її вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками. Враховуючи надані докази, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову є обґрунтованим, не суперечить чинному законодавству, відповідає інтересам сторін у справі, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки докази протилежного відсутні. А тому, суд приймає визнання позову відповідачем та задовольняє позовні вимоги [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі статей 7, 19, 164, 165, 166, 167, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved