Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

29.08.2023\~до Комунарського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] в\~особі представника\~адвоката Тивоненка\~Данила Руслановича\~ до\~ [PERSON] про\~поділ спільного\~майна подружжя. У позові зазначає, що 01.07.2017 між нею та відповідачем Мелітопольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб, актовий запис № 451. 01.08.2023 шлюб розірваний Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса). Під час шлюбу ними було придбано наступне майно: Автомобіль RENAULT TRAFIC, рік випуску 2002; Автомобіль CHEVROLET AVEO, рік випуску 2007; Автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108, рік випуску 2001; Автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, рік випуску 2008; Автомобіль OPEL COMBO, рік випуску 2012; Автомобіль SKODA ОСТ A VIA, рік випуску 2013; Автомобіль FORD FOCUS, рік випуску 2009; Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017; Автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску 2014. Вказаними автомобілями користується лише відповідач. Крім того, під час шлюбу відповідачем були придбані та продані: Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017; Автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, рік випуску 2017; Автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, рік випуску 2017. Тому позивач просить: визнати об`єктом права спільної сумісної власності: Автомобіль RENAULT TRAFIC, рік випуску 2002; Автомобіль CHEVROLET AVEO, рік випуску 2007; Автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108, рік випуску 2001; Автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, рік випуску 2008; Автомобіль OPEL COMBO, рік випуску 2012; Автомобіль SKODA ОСТ A VIA, рік випуску 2013; Автомобіль FORD FOCUS, рік випуску 2009; Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017; Автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску 2014; визнати за відповідачем право власності на ці автомобілі; стягнути з відповідача частку вартості вказаних автомобілів 2\~217 205 грн. та судові витрати. В подальшому, 10.06.2024, позивач змінила позовні вимоги та просить: визнати об`єктом права спільної сумісної власності: Автомобіль RENAULT TRAFIC, рік випуску 2002; Автомобіль CHEVROLET AVEO, рік випуску 2007; Автомобіль SKODA ОСТ A VIA, рік випуску 2013; Автомобіль FORD FOCUS, рік випуску 2009; Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017; Автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску 2014; Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017, VIN-код [NUMBER] ; Автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, рік випуску 2017; Автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, рік випуску 2017; визнати за відповідачем право власності на ці автомобілі; стягнути з відповідача частку вартості вказаних автомобілів 4300902,5 грн., 6441,60 грн. сплаченого судового збору, 7200 грн. витрат за складання звітів про оцінку, 27500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2023 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя передано на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді від 07.12.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.06.2014 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 15 год. 00 хв. 14 серпня 2024 р. 23 лютого 2024 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволені позову. У відзиві зазначив, що з позивачем вони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали у м. Мелітополі. Після окупації міста вони виїхали до м. Запоріжжі на автомобілі MERCEDES-BENZ VITO 108, рік випуску 2001. Інші автомобілі залишилися в м. Мелітополі і їхня доля йому невідома. 04.03.2024 представник позивача [PERSON] адвокат Тивоненко Д.Р. подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачем не доведено, що спірні автомобіля знаходяться на тимчасово окупованої території. Відповідач казав позивачу, що збирається їх продати та позивач особисто бачила оголошення про продаж декілька автомобілів. Вказані автомобілі в розшуку не перебувають. 13.03.2024 від представника [PERSON] адвоката Ворона Д.С. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що так як автомобілі знаходяться на тимчасово окупованій території, звернення до органів поліції бажаного результату не дасть. 12 червня 2024 року до суду від представника [PERSON] адвоката Ворона Д.С. надійшов відзив на уточнену позовну заяву. У відзиві зазначив, що автомобілі: TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017, VIN-код [NUMBER] ; LAND ROVER RANGE ROVER, рік випуску 2017; VOLKSWAGEN TOUAREG, рік випуску 2017, були придбані та продані [PERSON] протягом червня-липня 2023 року Оскільки на час припинення шлюбі автомобілі були продані, вони не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому, просить або відмовити в задоволенні позову, або поділити в натурі на розсуд суду: Автомобіль RENAULT TRAFIC, рік випуску 2002; Автомобіль CHEVROLET AVEO, рік випуску 2007; Автомобіль SKODA ОСТ A VIA, рік випуску 2013; Автомобіль FORD FOCUS, рік випуску 2009; Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017; Автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску 2014. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Тивоненко Д.Р. на задоволенні позову наполягає не підставах, викладених в ньому. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Ворона Д.С. позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними з підстав та мотивів викладених у відзивах. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва [NUMBER] [PERSON] а [PERSON] 01.07.2017 зареєстрували шлюб. Згідно зі свідоцтвом [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 01.08.2023 розірвали шлюб. Згідно з податковими деклараціями про майновий стан та доходи та індивідуальними відомостями про застраховану особу, протягом 2019-2021 років [PERSON] мала дохід. Згідно з витягами з Єдиного державного реєстру транспортних засобів від 15.08.2023 за [PERSON] зареєстровані: Автомобіль RENAULT TRAFIC, рік випуску 2002; Автомобіль CHEVROLET AVEO, рік випуску 2007; Автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108, рік випуску 2001; Автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, рік випуску 2008; Автомобіль OPEL COMBO, рік випуску 2012; Автомобіль SKODA ОСТ A VIA, рік випуску 2013; Автомобіль FORD FOCUS, рік випуску 2009; Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017; Автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску 2014. Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості колісних транспортних засобів, виконану ТОВ «Земля плюс 2006», визначена вартість автомобілів: RENAULT TRAFIC, рік випуску 2002 - 224484 грн.; CHEVROLET AVEO, рік випуску 2007 145207 грн.; MERCEDES-BENZ VITO 108, рік випуску 2001 167100 грн.; MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, рік випуску 2008 - 340454; OPEL COMBO, рік випуску 2012 207399 грн.; SKODA ОСТAVIA, рік випуску 2013 - 345665 грн.; FORD FOCUS, рік випуску 2009 196282 грн.; TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017 2174051 грн.; VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску 2014 633768 грн. Загальна вартість автомобілів - 4434410 грн. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 01/15 від 15.08.2023 [PERSON] сплатила ТОВ «Земля плюс 2006» за вказану оцінку 5400 грн. За інформацією Головного сервісного центра МВС від 30.08.2023 № 3/8-3554 автомобілі: RENAULT TRAFIC, рік випуску 2002; CHEVROLET AVEO, рік випуску 2007; MERCEDES-BENZ VITO 108, рік випуску 2001; MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, рік випуску 2008; OPEL COMBO, рік випуску 2012; SKODA ОСТ A VIA, рік випуску 2013; FORD FOCUS, рік випуску 2009; TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017; VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску 2014, зареєстровані за [PERSON] . Згідно з інформацією сервісу МВС України «Транспортні засоби у розшуку» автомобілі: RENAULT TRAFIC, рік випуску 2002; CHEVROLET AVEO, рік випуску 2007; MERCEDES-BENZ VITO 108, рік випуску 2001; MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, рік випуску 2008; OPEL COMBO, рік випуску 2012; SKODA ОСТ A VIA, рік випуску 2013; FORD FOCUS, рік випуску 2009; TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017; VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску 2014, у розшуку не перебувають. За інформацією та наданими документами Головним сервісним центром МВС від 24.05.2024 № 31/29/14-878-2024: автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017, об`єм двигуна - 4461 см. куб. (дизельний), універсал, VIN-код [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] . 26.05.2024. За договором купівлі-продажу проданий [PERSON] 07.06.2024 за 2268825 грн.; автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, рік випуску 2017 об`єм двигуна 2993 см.куб., універсал, VIN-код [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] . 27.06.2024. За договором купівлі-продажу проданий [PERSON] 11.07.2024 за 20049 грн. Відповідно до звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу, виконаному ПП [PERSON] , ринкова вартість цього автомобіля станом на 11.07.2024 складає 20049 грн. автомобіль VOLKSWAGEN\~TOUAREG,\~рік випуску\~2017\~року випуску,\~об`єм двигуна\~-\~2967\~см.\~куб.,\~універсал,\~VIN-код\~ [NUMBER] \~зареєстрований за\~ [PERSON] .\~27.05.2024.\~За договором\~купівлі-продажу\~проданий [PERSON] \~12.07.2024\~за 10460\~грн.\~Відповідно до\~звіту про\~незалежну оцінку\~колісного транспортного\~ засобу,\~ виконаному\~ПП [PERSON] ,\~ринкова вартість\~ \~цього автомобіля\~станом на\~12.07.2024\~складає 10460\~грн. Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості колісних транспортних засобів, виконану ТОВ «Земля плюс 2006», середньоринкова вартість автомобіля: LAND ROVER RANGE ROVER, рік випуску 2017 об`єм двигуна 2993 см.куб., універсал, VIN-код [NUMBER] складає 1462690 грн.; VOLKSWAGEN TOUAREG, рік випуску 2017 року випуску, об`єм двигуна - 2967 см. куб., універсал, VIN-код [NUMBER] складає 1150833 грн. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 05/01 від 05.06.2024 [PERSON] сплатила ТОВ «Земля плюс 2006» за вказану оцінку 1800 грн. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Стаття 71 СК України встановлює, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 3. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. 4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. 5. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі №711/2302/18 міститься наступний правовий висновок: «Аналогічні положення закріплені в статтях 60, 70 СК України, статті 368 ЦК України. Отже, наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя». Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази в їхній сукупності, суд приходить до таких висновків. Автомобілі: RENAULT TRAFIC, рік випуску 2002; CHEVROLET AVEO, рік випуску 2007; MERCEDES-BENZ VITO 108, рік випуску 2001; MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, рік випуску 2008; OPEL COMBO, рік випуску 2012; SKODA ОСТ A VIA, рік випуску 2013; FORD FOCUS, рік випуску 2009; TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017; VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску 2014, придбані подружжям в шлюбі. Ця обставина ними не оспорюється. В силу ст. 60 СК України це майно належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Тому окремо визнавати його об`єктом права спільної сумісної власності не потрібно. Позивачем запропонований такий порядок поділу майна, як залишення усіх автомобілів у власності відповідача зі стягненням частини їх вартості. Це обґрунтовано тим, що саме відповідач користується автомобілями. Відповідачем запропоновано поділити майно в натурі на розсуд суду. Сторони до початку збройної агресії рф проживали в м. Мелітополі, який є тимчасово окупованим. Відповідач стверджує, що автомобілі залишилися у м. Мелітополі та доступу до них він не має. Вони з позивачем на одному автомобілі виїхали з тимчасово окупованої території і він туди не повертався. Позивачем ці твердження не спростовані та не доведено, що відповідач вивіз ці автомобіля з тимчасово окупованої території та на час розгляду справи користується ними. Частина 6 ст.81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частинами 1,3,7 ст.102 ЦПК України встановлено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. 3. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. 7. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Відповідно до ч.1,5 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. 5. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Позивачем надано звіт про незалежну оцінку вартості колісних транспортних засобів, виконану ТОВ «Земля плюс 2006» автомобілів: RENAULT TRAFIC, рік випуску 2002; CHEVROLET AVEO, рік випуску 2007; MERCEDES-BENZ VITO 108, рік випуску 2001; MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, рік випуску 2008; OPEL COMBO, рік випуску 2012; SKODA ОСТAVIA, рік випуску 2013; FORD FOCUS, рік випуску 2009; TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017; VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску 2014. Як зазначив оцінювач, автомобілі для огляду йому не надані, їх стан прийнятий як задовільний, пробіг на рівні нормативного. Суд не приймає звіт оцінювача в якості допустимого та достовірного доказу, оскільки це не є висновком експерта, у звіті не зазначено про обізнаність про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. На підставі цього звіту неможливо встановити дійсну вартість цих автомобілів, їхній стан та, взагалі, існування автомобілів. Вартість майна, вказана оцінювачем є його припущенням. Тому, в силу ст.71 СК України, суд не може поділити ці автомобілі в натурі. У зв`язку з чим, в порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати за кожним з подружжям право власності на частину вказаних автомобілів. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача та користь позивача грошову компенсації вартості 1/2 частини придбаних та проданих під час шлюбу: автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, рік випуску 2017, об`єм двигуна - 4461 см. куб. (дизельний), універсал, VIN-код [NUMBER] ; автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER, рік випуску 2017 об`єм двигуна 2993 см.куб., універсал, VIN-код [NUMBER] ; автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, рік випуску 2017 року випуску, об`єм двигуна - 2967 см. куб., універсал, VIN-код [NUMBER] . На підтвердження вартості автомобілів позивач надала звіт про незалежну оцінку вартості колісних транспортних засобів, виконану ТОВ «Земля плюс 2006». Згідно з оцінкою, середньоринкова вартість автомобілів: LAND ROVER RANGE ROVER складає 1462690 грн.; VOLKSWAGEN TOUAREG складає 1150833 грн. Як зазначив оцінювач, автомобілі для огляду йому не надані, їх стан прийнятий як задовільний, пробіг на рівні нормативного. З інформації та документів Головного сервісного центру МВС вбачається, що: автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, проданий [PERSON] [PERSON] за 2268825 грн.; автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, проданий [PERSON] . [PERSON] за 20049 грн.; автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG проданий [PERSON] . [PERSON] за 10460 грн. Перед продажом ПП [PERSON] була здійснена незалежна оцінка колісних транспортних засобів. Як вбачається зі звітів, оцінювач особисто оглядав автомобілі, встановив та зазначив у звіті їхній технічний стан та покази одометрів. Навпаки, оцінювач ТОВ «Земля плюс 2006» автомобілі не оглядав, їх стан прийняв як задовільний, пробіг на рівні нормативного. Суд не приймає звіт оцінювача ТОВ «Земля плюс 2006» в якості допустимого та достовірного доказу, оскільки це не є висновком експерта, у звіті не зазначено про обізнаність про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. На підставі цього звіту неможливо встановити дійсну вартість цих автомобілів та їхній стан. Вартість майна, вказана оцінювачем є його припущенням. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тому правочини, вчинені відповідачем щодо цього майна є правомірними. Позивачем вони не оскаржені і судом не визнані недійсними. Таким чином, загальна вартість цих автомобілів складає 2\~299\~334 грн. З відповідача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини автомобілів придбаних та проданих під час шлюбу у сумі 1\~149\~667 грн. Вирішуючи долю судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] за подачу позову сплатила 6441,60 грн. судового збору. Судом замість стягнення з відповідача частки вартості шести автомобілів, визнано за кожним з подружжям право власності на частину вказаних автомобілів. Грошова компенсація вартості 1/2 частини трьох автомобілів придбаних та проданих під час шлюбу стягнута у сумі 1 149 667 грн., замість 2 441 174 грн., про що просила позивач. Таким чином, виходячи з ціни позову, повні вимоги задоволені на 69,97 відсотків. Тому судовій збір підлягає стягненню з відповідача пропорційне задоволеним вимогам у розмірі 4\~507,26 грн. Відповідно до правового висновку, який зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року в справі № 712/4126/22, провадження № 14-123цс23: «169. За таких обставин не вбачається будь-яких перешкод для відшкодування стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрат на складення експертного висновку, підготовленого та отриманого на замовлення сторони у справі до відкриття провадження в такій справі, за умови, якщо він відповідає вимогам статей 101 КАС України, 98 ГПК України, 102 ЦПК України, безпосередньо пов`язаний з розглядом справи та якщо суд врахував цей висновок експерта як доказ. 176. У випадку подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зокрема, інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і у разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, такий висновок не приймається судом до розгляду (стаття 101 КАС України, стаття 98 ГПК України, стаття 102 ЦПК України). 179. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Оскільки звіти ТОВ «Земля плюс 2006» не враховані судом як докази, так як визнані судом недопустимими та недостовірними доказами, то відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на їх проведення.» Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 27500 грон. На підтвердження цього нею надані: договір про надання правничої допомоги № 15/08 від 15.08.2023; перелік та вартість послуг на 27500 грн.; акт № 1 наданих послуг на 14500 грн. В переліку та вартості послуг зазначені таки послуги перегляд справи в судах апеляційної та касаційної інстанції, загальною вартість 13000 грн. Але таки послуги не надавалися. Тому ці витрати не підлягають стягненню з відповідача. Також в переліку та вартості послуг, в акті № 1 вказані таки послуги, як складання позовної заяви, вартістю 5000 грн. та підготовка до подачі позову до канцелярії суду через електронний суд, вартістю 2000 грн., адже послуга подачі позову до суду не є правничою допомогою, тому 2000 грн за подачу позову до суду не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial