Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

02.08.2024 представник позивача [PERSON] [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить скасувати арешт на житловий будинок [ADDRESS] накладений 16.09.1958 Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [PERSON] на підставі договору дарування, подарував їй житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Проте, коли вона звернулася до приватного нотаріуса з документами для оформлення договору купівлі-продажу було виявлено, відомості з реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: заборону. Вказує, що причин з яких було накладено заборону на майно їй невідомі, у зв`язку з тим змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 02.08.2024 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В підготовче судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без їх з позивачкою участі, позовні вимоги підтрималап. Представник відповідача Гринюх Н. в підготовче судове засідання не з`явилася, але через канцелярію суду подала клопотання, в якому вказала, що перевіркою бази даних за період з 2006 року щодо накладення заборони відчуження житлового будинку [ADDRESS] інформація відсутня. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Прокопенко Л.О. в підготовче судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала листа, в якому просить суд справу розглядати у її відсутності. З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно договору дарування посвідченого 27 березня 2001 року державним нотаріусом Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори, Капуш І.М., серія АВР №411942, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . (а.с.25) Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується реєстраційним посвідченням виданим 03.04.2001, Червоноградським МБТІ на підставі договору дарування посвідченого Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою 27.03.2001, серія БТІ №007118. (а.с.24) З матеріалів справи видно, що 15 грудня 1999 року [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] . (а.с.8-14) Як зазначає позивачка [PERSON] , що з метою оформлення договору купівлі-продажу, вона звернулася до приватного нотаріуса, однак було виявлено, відомості з реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: заборону. Так, судом згідно з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що на житловий будинок [ADDRESS] накладено заборону (архівний запис) реєстраційний номер 4103579, зареєстровану 23.11.2006 Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою, підставою даного обтяження являється повідомлення, б/н, 16.09.1958, домоуправління №3. Архівний номер 2820189LVOV81, архівна дата 29.01.2001 року, № реєстру 424584-2092, внутрішній №В2012С3Е26F2392F7351. Причини накладення арешту не відомі. Власником вказано [PERSON] , [PERSON] (невідома особа для позивача). (а.с.27) З довідки № 3423 від 25.06.2024 виданою в.о. директора КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» Парубоча І., видно, що станом на 31.12.2012 будинок [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого Кам`янка-Бузькою держнотконторою 27.03.2001 № 924 і записано в реєстрову книгу за № 1872-03.04.2001. (а.с.26) Згідно довідки про склад сім`ї, № 1695 від 12.07.2024, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.23) Як видно з листа начальника Кам`янка-Бузького ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного МРУ МЮ Гринюх Н. від 09.08.2024 № 26.08-31/295832, при перевірці бази даних АСВП, АСВП (арзхів), АСВГІ (спецрозділ) за період з 2006 року щодо накладення заборони відчуження житлового будинку [ADDRESS] інформація відсутня. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно заявником по забороні на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 4103579) було Домоуправління№3, підставою обтяження було повідомлення, б/н, 16.09.1958. Враховуючи вищевикладене, та те, що обтяження накладалося не з ініціативи державної виконавчої служби, у відділі відсутні відповідні документи, що слугували підставою накладення такого обтяження, а також станом на 09.08.2024 відсутні правові підстави для вилучення/зняття такого обтяження. Крім того, як видно із відповіді державного нотаріуса Кам`янка-Бузьклої державної нотаріальної контори Прокопенко Л.О. від 05.08.2024 № 768/01-16, на адвокатський запит, архівна заборона виникла 16.09.1958 року № 424584-2092 внут. №В2012С3Е26F2392F7351і занесена в реєстр заборон 23.11.2006 року за № 4103579, заборону (архівний запис) було автоматично перенесено із старого реєстру «Феміда» в новий Єдиний реєстр заборон і арештів. В Кам`янка-Бузькій державній нотаріальній конторі відсутні архівні документи, що стосуються накладення заборони відчуження за 2006 рік. Звертаючись до суду з даним позовом позивачка вказує, що їй невідомо про причини накладення такого арешту на житловий будинок, і що наявність такого арешту призводить до порушення реалізації її права на належний їй будинок. Даний спір належить розглядати даному суду, так як згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Вирішуючи дану справу суд виходив із наступних мотивів та положень закону. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у реалізації його права володіння користування та розпорядження належним йому майном.. Як видно із матеріалів справи, а саме з інформації яка міститься у реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок позивачки міститься обтяження, яке виникло ще з 1958 і існує до сьогоднішнього дня. Разом з тим, судовим розглядом не здобуто доказів того, що у позивача були майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження належного [PERSON] майна на підставі повідомлення від 16.09.1958 є надмірним втручанням у її право власності. Причому суд вважає, що з огляду на час, який минув з моменту виникнення зобов`язання (66 років), відсутність будь-яких доказів щодо розміру такого зобов`язання, а також особи кредитора, існування обтяження на майно позивача не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність. Тому, суд дійшов переконання, що даний позов є підставний, обґрунтованим та спрямований на реальний захист прав та інтересів позивачки. Вирішуючи питання про спосіб захисту порушеного права позивачки, суд дійшов висновку, що сформульовані позовні вимоги не цілком узгоджуються з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, аналіз статті 26 цього закону свідчить, що суд може скасувати рішення державного реєстратора зокрема і щодо обтяження, тоді як поняття «зняття заборони» вжито в законі (ст. 31-2) як повноваження нотаріуса відповідно до Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відтак, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за правильне скасувати обтяження на нерухоме майно, яке міститься у відповідному записі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Причому, на переконання суду, у даному випадку не має місця вихід за межі позовних вимог, оскільки сама зміна формулювання вжитого способу захисту не змінює мети, з якою позивачка зверталась до суду. Тому, позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення.

Outcome: approved