Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Акціонерне товариство\~«Банк «Кліринговий\~Дім» (далі\~ АТ\~«Банк «Кліринговий\~Дім»),\~в інтересах\~якого діє\~ [PERSON] , звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № 87107 від 27.01.2022 року в розмірі 94\~246,45 грн, а також судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 27.01.2022 року з відповідачкою було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-договору №\~87107 про надання споживчого кредиту. На виконання умов договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 47\~182,20 грн строком на 36 місяців з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 0,0001 % річних, а також щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99 % від суми кредиту. Внаслідок порушення умов договору та невиконання взятих на себе зобов`язань, станом на 03.06.2024 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 94\~246,45 грн. На підставі наведеного просять стягнути з відповідачки на користь банку зазначений розмір заборгованості, а також 3028,00 грн сплаченого судового збору. Представник позивача АТ «Банк «Кліринговий Дім» Землянська Ю. О. не з`явилася в судове засідання, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним\~чином повідомленою\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,повторно не з`явилася в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подала. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.09.2024\~року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено такі обставини. 27.01.2022 року [PERSON] звернулася до АТ «Банк «Кліринговий Дім» із заявою-анкетою № 134014, в якій просила надати їй кредит в розмірі 41\~028,00 грн, а також підтвердила ознайомлення і прийняття умов кредитування та оферти банку. 27.01.2022 року між АТ «Банк «Кліринговий Дім» (банк) і [PERSON] (позичальник) шляхом підписання заяви-договору № 87107 укладено кредитний договір, за умовами п. 1 якого банк зобов`язався надати позичальнику споживчий кредит в розмірі 47\~182,20 грн строком на 36 міс. Як вбачається зі змісту п. 2 договору, кредит позичальнику надавався в розмірі 12\~000,00 грн для рефінансування кредитної заборгованості за кредитним договором №\~30.12.2021-100001798 від 30.12.2021 року (ТОВ «Споживчий центр»), шляхом перерахування коштів на рахунок погашення № [NUMBER] , а також в розмірі 29\~028,00 грн для рефінансування кредитної заборгованості за кредитним договором №\~93668 від 30.12.2021 року (ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс»), шляхом перерахування коштів на рахунок погашення № [NUMBER] . В п. 1 договору № 87107 від 27.01.2022 року сторонами визначено розмір процентної ставки за користування кредитом 0,0001 % річних, розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99 % від суми кредиту, а також дату здійснення платежів до 27\~числа кожного місяця згідно з Графіком платежів (Додаток № 1) на рахунок №\~ [NUMBER] . Сторони, окрім того, погодили сплату разової комісії за перерахування кредитних коштів в розмірі 6152,20 грн від суми кредиту, погодженої банком (без врахування будь-яких комісій та платежів), яка включається в суму кредиту. В п. п. 4.2, 4.7 вказаного договору відповідач [PERSON] підтвердила та погодилася з тим, що вищевказана заява-договір разом з Умовами та з Тарифами банку складає договір приєднання, а також те, що складовими і невід`ємними частинами кредитного договору є: заява-договір, Умови, Паспорт споживчого кредиту і Графік платежів (що містить, окрім іншого, інформацію про дати і розміри чергових платежів), з якими вона ознайомлена, їхній зміст розуміє, та які зобов`язалася неухильно дотримуватись. Як вбачається зі змісту графіка платежів та розрахунку загальної вартості кредиту (Додаток № 1 до заяви-договору № 87107 від 27.01.2022 року), дата остаточного повернення кредиту 27.01.2025 року, загальна вартість кредиту 114\~954,72 грн, з яких 47\~182,20 грн сума кредиту за договором, 67\~772,52 грн сума платежів за обслуговування кредитної заборгованості, проценти за користування кредитом 0,00 грн, реальна річна процентна ставка 128,94 %. На підтвердження виконання банком переддоговірних зобов`язань до позовної заяви також долучено паспорт споживчого кредиту, підписаний [PERSON] 27.01.2022 року. На підтвердження виконання банком умов договору та надання кредиту до позовної заяви долучено платіжну інструкцію № TR.550774.902.1230 від 27.01.2022 року про перерахування 6154,20 грн комісії за надання кредиту відповідно до договору № 87107 від 27.01.2022 року, платіжну інструкцію № 87107/1 від 27.01.2022 року про надання 12\~000,00\~грн кредиту для погашення заборгованості в ТОВ «Споживчий центр» (договір №\~30.12.2021-100001798 від 30.12.2021 року), а також про надання 29\~028,00 грн кредиту для погашення заборгованості в ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (договір № 93668 від 30.12.2021 року). Згідно з випискою з особового рахунку [PERSON] за період з 27.01.2022 року до 29.02.2024 року банк надав відповідачці кредитні кошти для рефінансування кредитної заборгованості в розмірі 12\~000,00 грн за кредитним договором № 30.12.2021-100001798 від 30.12.2021 року (ТОВ «Споживчий центр», рахунок № [NUMBER] ), рефінансування кредитної заборгованості в розмірі 29\~028,00 грн за кредитним договором №\~93668 від 30.12.2021 року (ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», рахунок №\~ [NUMBER] ), а також перерахував 6154,20 грн комісії за надання кредиту. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 29.02.2024\~року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 87107 від 27.01.2022 року становить 94\~246,45 грн, з яких 47\~182,20 грн заборгованість по кредиту, 0,00 грн заборгованість за відсотками, 47\~064,25 грн заборгованість за комісіями, 0,00 грн штрафи, пеня. На підтвердження направлення відповідачу вимоги про повернення кредиту позивачем долучено копію списку згрупованих відправлень на 02.08.2023 року. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги АТ «Банк «Кліринговий Дім» підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст.\~628 ЦК України). У силу вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до правил ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.\~1 ст. 526 ЦК України). Відповідно до правил ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що АТ «Банк «Кліринговий Дім» виконав перед відповідачкою взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 87107 від 27.01.2022 року, надавши [PERSON] кредит на загальну суму 47\~182,20\~грн. Водночас, як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконала, у зв`язку із чим в неї утворилась заборгованість на загальну суму 94\~246,45 грн. Однак суд звертає увагу на те, що заявляючи вимоги про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, АТ «Банк «Кліринговий Дім», окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав позичальник), також просить стягнути заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості. Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017\~року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з\~додатком 1\~до Правил\~про споживчий\~кредитзагальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (включаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом). Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Водночас слід звернути увагу на те, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. 10.06.2017 року у зв`язку з набуттям чинності Законом України «Про споживче кредитування», в Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч. ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» про визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, залишилися незмінними. Також в ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Підсумовуючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19. Окрім того, в постанові від 31.08.2022 року в справі № 202/5330/19 Верховний Суд, аналізуючи умови спірного договору, вказав, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічний за змістом висновок також викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.11.2023 по справі №\~204/224/21. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Як вже було зазначено, в п. 1 заяви-договору № 87107 від 27.01.2022 року поряд із процентною ставкою за користування кредитом (0,0001 % річних) також встановлено розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99 % від суми кредиту. Однак в зазначеному кредитному договорі не наведено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія. Окрім того, АТ «Банк «Кліринговий Дім» не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх з [PERSON] при укладенні вказаного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~11, ч. 5 ст.\~12 Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з цим, на переконання суду, відсутні підстави для стягнення з відповідачки нарахованої банком заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 47\~064,25 грн за договором № 87107 від 27.01.2022 року. Отже, з врахуванням наведеного, зважаючи на те, що відповідачкою не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, суд приходить висновку про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк «Кліринговий Дім» заборгованості в розмірі 47\~182,20 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту. Щодо судових витрат позивача Згідно з правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб визначено у розмірі 3028 грн (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»). Водночас згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Судом встановлено, що позов АТ «Банк «Кліринговий Дім» подано в електронній формі за допомогою системи «Електронний суд». Однак відповідно до платіжної інструкції № PX:4677 (119860) від 30.05.2024 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, а не 2422,40 грн (3028 грн * 0,8), тобто без врахування понижуючого коефіцієнта, встановленого ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи викладене, у силу ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Банк «Кліринговий Дім» слід стягнути 1212,71 грн сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (47 182,20 х 2422,40 грн / 94 246,45 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial