Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

У травні 2024 року позивач АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказано, що 06.07.2020 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил банківських послуг А-Банком відповідачу було видано платіжну картку та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2-2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг у А-Банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у Анкеті-Заяві. На суму фактично використаного кредитного ліміту (Кредиту) Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за процентними ставками, зазначеним в Тарифах, що підтверджується п. 2.1.7.9 Умов та Правил надання банківських послуг. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Банк виконав умови договору та надав відповідачу доступ до кредитного ліміту. Проте, у порушення умов договору останній зобов`язання за договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № б/н від 06.07.2020 року [PERSON] станом на 08.05.2024 року має заборгованість в сумі 87034,47 грн., що складається із заборгованості за кредитом 52080,50 грн. та заборгованості по відсоткам 34953,97 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою суду від 30.05.2024 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному позовному провадженні до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом об`єктивно встановлено, що 06.07.2020 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, А-Банком відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2-2.1.1.2.4. Умов та Правил, Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Відповідач надав свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами, тарифами, які викладенні на банківському сайті, складає між відповідачем та банком кредитний договір, що підтверджується особистим підписом [PERSON] у заяві. На підставі укладеного Договору [PERSON] в АТ «А-Банк» було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] строком дії до лютого 2027 року та № [NUMBER] строком дії до липня 2027 року. Також на вказаний рахунок 06.07.2020 року був встановлений кредитний ліміт у розмірі 0,00 гривень, який неодноразово збільшувався, у тому числі 23.02.2024 року був збільшений до 52100 гривень. Згідно представленого банком розрахунку заборгованість [PERSON] за договором б/н від 06.07.2020 року станом на 08.05.2024 року становить 87034,47 грн., що складається із заборгованості за кредитом 52080,50 грн. та заборгованості по відсоткам 34953,97 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст.\~634\~ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України\~від 15\~листопада 2016\~року №1734-VIII\~«Про споживче\~кредитування» (далі - Закон №1734-VIII). За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до п. 6 ч. 1ст.\~3\~Закону України\~від 3\~вересня 2015\~року №675-VIII\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, АТ «А-Банк» надав суду: Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» від 06.07.2020 року, Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», довідку про видачі карток, довідку про встановлення кредитного ліміту, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та виписку по картковому рахунку. Разом з цим суд зазначає, що Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 06.07.2020 року не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів, неустойки. Позивачем наданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», а також Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена», які визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. Однак, вказані документи не підписані [PERSON] , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. При цьому долучені Умови та правила надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та Тарифи не містять зазначення дати, на яку вони були чинні. Щодо паспорту споживчого кредиту, то такий термін вживається у Законі України\~«Про споживче\~кредитування» лише у розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» і у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону № 1734-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний ознайомити позичальника для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору, а паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон № 1734-VIII включає до форми договору про споживчий кредит (ст. 13). Посилання банку на те, що відповідач [PERSON] був обізнаний та погодився на відповідні умови і тарифи обслуговування кредитної картки, що підтверджується паспортом кредитування, суд вважає безпідставними, оскільки представлений банком паспорт споживчого кредитування не містить підпису відповідача. Крім того, підписання паспорту кредитування свідчить лише про надання банком клієнту інформації про різні можливі умови кредитування та не є доказом погодження між сторонами конкретних умов укладеного договору кредиту. Таким чином, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутності в Анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, неустойки надані банком Умови та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Із представленого банком розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 08.05.2024 року заборгованість відповідача за договором б/н від 06.07.2020 року становить 87034,47 грн., що складається із заборгованості за кредитом 52080,50 грн. та заборгованості по відсоткам 34953,97 грн. Зважаючи на недоведеність правомірності нарахування відсотків за користування кредитними коштами та штрафів такі суми не можуть включатися до загальної суми заборгованості яка підлягає стягненню. З огляду на вищевказані обставини (безпідставність нарахування відсотків за користування кредитними коштами) сплачена відповідачем сума таких відсотків повинна бути зарахована в якості погашення заборгованості за тілом кредиту. Однак, враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Як вбачається з виписки відповідача по картковому рахунку за період з 06.07.2020 по 08.05.2024 р. позивач нарахував витрат на суму: 137154,37 грн., на погашення кредиту відповідачем внесено 51749,97 грн., з яких неправомірно списано на погашення процентів 43574,24 грн. та суму комісій у розмірі 2555,48 грн. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 06.07.2020 року в сумі 39274,68 грн. заборгованості (137154,37-51749,97-43574,24-2555,48) в межах наданого кредитного ліміту, а в решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 1366,40 грн. із розрахунку: 39274,68 х 3028,00 / 87034,47. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved