Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] з 28 серпня 1999 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Шлюб між сторонами розірвано 21 лютого 2007 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №\~20. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , яка проживає з позивачем. Як зазначає позивач, на даним час дочка є повнолітньою та навчається у Закладі фахової передвищої освіти «Київський медичний фаховий коледж» на денній формі навчання, через що не може влаштуватися на роботу та отримувати заробіток. У зв`язку із чим, зі слів позивача, дочка перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги від батька. Як зазначає позивач, відповідач є працездатним, у зв`язку із чим має можливість утримувати їх спільну дитину на належному рівні, однак ухиляється від цього. Разом з цим, відповідач має можливість сплачувати аліменти у зазначеному в позові розмірі, однак згоди між сторонами з цього приводу не досягнуто. У зв`язку із чим, позивач просить суд стягувати з [PERSON] , 1976 року народження, на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , яка продовжує навчання у Закладі фахової передвищої освіти «Київський медичний фаховий коледж» в розмірі 2\~500 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку у зв`язку із тим, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської областівід 29 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15 листопада 2022 року від позивача на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій вона зазначила, що донька [PERSON] вже закінчила Заклад фахової передвищої освіти «Київський медичний фаховий коледж» 28 червня 2022 року та отримала диплом молодшого спеціаліста. У зв`язку із викладеним, позивач просила стягувати з [PERSON] , 1976 року народження, на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , що закінчила навчання у Закладі фахової передвищої освіти «Київський медичний фаховий коледж» в розмірі 2\~500 грн., починаючи з дати подання позову та до моменту закінчення навчання, а саме по 28 червня 2022 року включно. У судове засідання позивач не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином про дату час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не подав, правом на подання відзиву не скористався. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 22 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області, між громадянином України [PERSON] , [INFO] , та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 28 серпня 1999 року, про що було зроблено відповідний актовий запис №\~6. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18 квітня 2007 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Олевського шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №\~20 від 21 лютого 2007 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 21 липня 2003 року, про що Виконкомом Дружбівської селищної ради Олевського району Житомирської області 21 липня 2003 року зроблено відповідний актовий запис за №\~6. Батьками особи вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 березня 2013 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, між громадянином України [PERSON] , [INFO] , та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 23 березня 2013 року, про що було зроблено відповідний актовий запис №\~363. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] ». Згідно довідки №\~301 від 06 вересня 2021 року, виданої помічником директора з кадрової роботи Закладу фахової передвищої освіти «Київський міський медичний фаховий коледж» [PERSON] , [PERSON] є студенткою IV курсу денної форми навчання групи 405-ми відділення Сестринська справа за спеціальністю 223 Медсестринство ЗФПО «Київський міський медичний фаховий коледж» І рівня акредитації. Форма навчання бюджетна. Термін навчання з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року. Відповідно до Димплома молодшого спеціаліста серії Е22 №\~064830, виданого 28 червня 2022 року, [PERSON] закінчила у 2022 році Заклад фахової передвищої освіти «Київський міський медичний фаховий коледж», спеціальність Медсестринство. У відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь в утриманні своєї дитини, яка є повнолітньою, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Заявляючи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі позивач зазначила, що відповідач зобов`язаний на рівні із нею матеріально забезпечувати дитину. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. По змісту ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У даній справі судом встановлено, що повнолітня донька сторін [PERSON] , не досягла 23 років, не працевлаштована. Суд звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 199 СК України право повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на її утримання припиняється у разі припинення навчання, а тому суд при визначенні періоду стягнення аліментів приймає до уваги термін навчання [PERSON] у Закладі фахової передвищої освіти «Київський міський медичний фаховий коледж» з 01 вересня 2018 року по 28 червня 2022 року, що вказано у довідці №\~301 від 06 вересня 2021 року та підтверджено Димпломом молодшого спеціаліста серії Е22 №\~064830, виданого 28 червня 2022 року. Будь-яких інших доказів щодо продовження навчання матеріали справи не містять. Відтак враховуючи, що на момент ухвалення судом даного рішення [PERSON] закінчила навчання у вказаному навчальному закладі 28 червня 2022 року, відтак суд вважає, що аліменти на її утримання підлягають стягненню до закінчення навчання, тобто до 28 червня 2022 року, але не більше ніж до досягнення 23 років. Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів того, що він не в змозі надавати своїй донці матеріальну допомогу, відсутні відомості стосовно перебування на утриманні у відповідача інших дітей та непрацездатних членів сім`ї, інші відомості, що мають значення для справи, суд вважає за можливе заявлені вимоги про стягнення аліментів задовольнити з урахуванням уточненої позовної заяви. Відповідно до норми ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] пред`явлено 27 жовтня 2021 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, оскільки позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Outcome: approved