Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

10.08.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовом до Судилківської сільської ради, [PERSON] про визнання за набувальною давністю права власності на 1/2 частину будинку, розташованого в [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що фактично проживала і зареєстрована з 14.04.1982 року в будинку, розташованому в [ADDRESS] , який належав на праві особистої приватної власності по 1/2 частини [PERSON] та його рідному брату [PERSON] , після його смерті власником став син [PERSON] Будинок побудований на дві відокремлені половини з окремими входами. [PERSON] разом з сім`єю в 1982 році виїхав в м.Старокостянтинів та виписався з будинку. Оскільки її чоловік [PERSON] був рідним братом власника [PERSON] , він дозволив їм поселитись в будинок, користуватись і проживати невизначений час у належній йому частині будинку. Письмових договорів між ними не складалось. З 1982 року вони з чоловіком, який помер [INFO] , добросовісно володіли чужим майном зі згоди власника і продовжували відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 40 років, підтримуючи будинок в належному стані, сплачували комунальні послуги, користувались земельною ділянкою біля дому В будинку знаходяться її особисті речі, предмети домашньої обстановки. Після смерті чоловіка, вона проживала та володіла цією частиною будинку. Претензій до неї і чоловіка ніхто не пред`являє. Власник частини будинку - [PERSON] помер в м.Старокостянтинів 27.09.2007, спадщину після нього прийняла його дружина [PERSON] . [PERSON] не оформляла спадщину на 1/2 частину будинку, яким користується позивачка, хоча знала про знаходження цього спадкового майна. [PERSON] померла в м.Старокостянтиів 15.03.2014 року. Після її смерті спадщину прийняла її дочка [PERSON] , яка не оформляла спадкових прав на частину будинку, яким користувалася та володіла позивачка. Тобто вона безперервно 40 років відкрито володіла чужим майном, в зв`язку з чим просить визнати право власністю на нього за набувальною давністю. Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року відкрито провадження у справі. 22.09.2023 року позивачем [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою суду від 19 жовтня 2023 року залучено до участі у справі як третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , витребувано з Старокостянтинівської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкових справ № 555/2008 після смерті [PERSON] , та №193/2014 після смерті [PERSON] 06.11.2023 з Старокостянтинівської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] та повідомлено що спадкова справа № 555/2008 від 30.05.2008 року до майна померлого [PERSON] знаходиться на зберіганні в Хмельницькому обласному державному нотаріальному архіві. Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року витребувано з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію спадкової справи № 555/2008 від 30 травня 2008 року, заведену після смерті [PERSON] . 28листопада\~2023\~року з\~Хмельницького обласного\~державного нотаріального\~архіву \~надійшла копія\~спадкової справи\~№ 555/2008\~від 30\~травня 2008\~року,\~заведена \~після смерті\~ [PERSON] 08.02.2024 представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про приєднання до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть [PERSON] . Ухвалою суду від 9 лютого 2024 року зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] . 19.07.2024 [PERSON] подав до суду заяву про залучення його як позивача у справі, оскільки він є правонаступником [PERSON] , а також надав докази прийняття ним спадщини після [PERSON] . Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року замінено позивача у справі [PERSON] на її правонаступника [PERSON] та залучено його до участі у справі. Позивачка [PERSON] та її правонаступник [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнала та показала, що успадкувала частину будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (колишня [PERSON] ), після смерті своїх батьків. З 1982 році у цьому будинку проживала позивачка разом із своїм сином [PERSON] зі згоди власників будинку. Вказане майно їй не потрібне і вона відмовляється від власності на нього на користь [PERSON] . Представник відповідача Судилківської сільської ради Т.Котик в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника Судилківської сільської ради, не заперечила проти задоволення позову. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, підтвердили проживання позивачки з 1982 року у спірному будинку зі згоди власників будинку. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 15.12.1987, виданого виконкомом Шепетівської районної Ради народних депутатів, 1/2 житлового будинку з належними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , належав [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 27.09.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 332. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 17.03.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 80. Спадщину після [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №555/2008 від 27.09.2007. Спадщину після [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №193/2014 від 24.03.2014. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Виконавчим комітетом Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області 24.01.2024, [PERSON] померла [INFO] . Її спадкоємцем є її син - позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Судилківською с/радою Шепетівського району Хмельницької області 18.09.1982, актовий запис №85; довідками виконавчого комітету Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області №125 від 01.02.2024, №768 від 12.07.2024 про те, що [PERSON] був зареєстрований та проживав з [PERSON] на день її смерті. Ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно із ст.328 ЦК України набувальна давність є однією із підстав набуття права власності. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК Українинеобхідно виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном). Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка у подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, провадження № 12-291гс18. У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц, провадження № 61-19156св18, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Згідно ч.4 ст.344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно ч.1 ст.347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши дії, які свідчать про її відмову від права власності. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки позивач більше 10 років правомірно безперервно та добросовісно володів частиною будинку в [ADDRESS] , а власник цього майна відмовилася від нього та не оформила правовстановлюючі документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спірне майно. \~ \~ \~ \~За таких обставин, відповідно до п.9 ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved