Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

27.05.2024 р. директор ТОВ «Коллект Центр» Мостовенко О.І. засобами поштового зв`язку звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №100226784 від 25.10.2021 р., укладеного мід ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] у розмірі 52500,00 грн., а також понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує укладенням між відповідачем та ТОВ «Мілоан» кредитного договору №100226784 відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму, сплатити проценти на визначених договором умовах. Вказує, що внаслідок укладення договорів про відступлення прав вимоги, позивач набув право грошової вимоги до позичальників, зокрема і до відповідача. Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 10.05.2024 р. становить 52500,00 грн. та складається з: 10000,00грн. - заборгованості у вигляді тіла кредиту; 41500,00 грн. - заборгованості у вигляді процентів; 1000,00 - заборгованості за комісією. Оскільки у добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 52500,00 грн. боргу та судових витрат. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 25.10.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №100226784 за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором на строк, визначений у п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений у п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.2. договору, сума кредиту становить 10000,00 грн. Відповідно до п.1.5.2. Договору, проценти за користування кредитом: 4500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.6 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно п.2.3.1.2. договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування ( з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Окрім кредитного договору відповідачем також підписано графік платежів за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування, відтак у нього не могло скластися переконання про безвідсоткове отримання кредитних коштів. Факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням №34258946 від 25.10.2021 р. Згідно розрахунку заборгованості, сформованого первісним кредитором ТОВ «Мілоан» заборгованість [PERSON] складає 45500,00 грн. та складається з тіла кредиту у розмірі 10000,00 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 34500,00 грн., комісії 1000,00 грн. З розрахунку заборгованості наданої ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 р. вбачається, що заборгованість [PERSON] складає 52500,00 грн. та складається з тіла кредиту у розмірі 10000,00 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 34500,00 грн., комісії 1000,00 грн. Також додатково нараховуються 7000,00 грн. заборгованість за відсотками. Суд, дослідивши вказані розрахунки та перевіривши їх, здійснивши власні розрахунки, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості здійснений первісним кредитом ТОВ «Мілоан» за яким заборгованість [PERSON] складає 45500,00 грн. Суд відхиляє розрахунок заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 р., оскільки проміжний кредитор здійснив нарахування заборгованості поза межами дії строку кредитного договору, що є недопустимим. 16.02.2022 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №10-02/2022-50 за яким останній отримав право грошової вимоги до боржників. 10.01.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення прав вимоги. Згідно реєстру боржників до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги за кредитним договором №100226784 щодо боржника [PERSON] у розмірі 52500,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" уклало Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР". Відповідач в порушення вимог кредитного договору не здійснив своєчасну сплату визначених кредитним договором платежів, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 45500,00 грн., яка складається з тіла кредиту у розмірі 10000,00 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 34500,00 грн., комісії 1000,00 грн.. Враховуючи, що відповідач не виконав зобов`язання по поверненню заборгованості за вказаним договором позики перед позивачем, суд вважає, що заборгованість відповідно до наданих розрахунків заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (86.7%), тобто 2625,30 грн. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до договору про надання правової допомоги №02-01/2023 між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір за яким останній приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах, визначених даних договором. Згідно з заявки на надання юридичної допомоги №839 від 26.04.2024 р. вартість наданої юридичної допомоги складає 13000,00 грн. та її фактична оплата підтверджується платіжною інструкцією №0433390000 від 10.05.2024 р. Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 року у справі 640/18402/19 зробив правовий висновок, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені у зв`язку із наданням професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволеним позовних вимог, тобто 11271,00 грн.

Outcome: partial