Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року у справі № 444/2769/14-ц та стягувати з [PERSON] ( [INFO] , УНЗР [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , тел. [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий 25.07.2005 Жовківським РВ ГУ МВС України у Львівській області) в користь [PERSON] ( [INFO] , місце народження: місто Львів, паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Жовківським РВ ГУ ДМС України у Львівській області 18 липня 2015 року, адреса реєстрації: [ADDRESS] , тел. [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , тадочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини доходу (заробітку) платника аліментів [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що вона, [PERSON] , перебувала у шлюбі із [PERSON] , що був зареєстрований 25.08.2010 у Липницькій сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 08. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 03 лютого 2015 року у справі № 444/2765/14-ц ухвалено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 25.08.2010 року в Липницькій сільській раді Жовківського району Львівської області (акт. запис № 08). Після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . З свідоцтв про народження дітей вбачається, що позивач є матір`ю, а відповідач їх батьком. Позивач [PERSON] зазначає, що діти проживають разом із нею, тобто матір`ю. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року у справі № 444/2769/14-ц ухвалено позов задоволити частково. Стягнути з [PERSON] , ( [INFO] , уродженця рф м.Тюмень, зареєстрованого [ADDRESS] та проживаючого [ADDRESS] , індивідуальний ідентифікаційний № [NUMBER] , не працюючого), аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати такі в користь їх матері [PERSON] ( [INFO] , уродженки м.Львів, проживаючої [ADDRESS] , тимчасово не працюючої, індивідуальний ідентифікаційний № [NUMBER] ) в розмірі по 300 (триста) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.11.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що у Жовківському відділі ДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні перебуває виконавче провапдження № 47387552, з примусового виконання виконавчого листі № 444/2769/14-ц про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох дітей, в розмірі по 300.00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % прожитковогг мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.11.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Державним виконавцем 05 травня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. Державним виконавцем 06.03.2017 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і наклалено обмеження в Державному реєстрі обтяжень рухомого танерухомого майна. Станом на 22.11.2023 наявна заборгованість зі сплати аліментів становить 113 773.20 грн. Із довідки про неотримання аліментів Жовківськоїго відділу ДВС у Львівському районі Львівської області від 05.10.2022 вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 01.04.2022 по 30.09.2022. Позивач зазначає, що розмір аліментів, визначений вищевказаним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідач жодних додаткових коштів не надає. Вказує, що відповідач має стабільний дохід, на даний час перебуває на службі в Збройних Силах України. Про це позивач довідалася в ході спілкування із сестрою відповідача. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Жовківського районного суду ьвівської області від 13 червня 2024 року постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі про розгляд даної справи та призначити судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 17 липня 2024 року о 10 год. 00 хв. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач не подавав клопотань, відзиву на позов. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що позивач [PERSON] , перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 25.08.2010 у Липницькій сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 08. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 03 лютого 2015 року у справі № 444/2765/14-ц ухвалено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 25.08.2010 року в Липницькій сільській раді Жовківського району Львівської області (акт. запис № 08). Після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Вказане рішення набрало законної сили 25 лютого 2015 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . З свідоцтв про народження дітей вбачається, що позивач є матір`ю, а відповідач їх батьком. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року у справі № 444/2769/14-ц ухвалено позов задоволити частково. Стягнути з [PERSON] , ( [INFO] , уродженця рф м.Тюмень, зареєстрованого [ADDRESS] та проживаючого [ADDRESS] , індивідуальний ідентифікаційний № [NUMBER] , не працюючого), аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати такі в користь їх матері [PERSON] ( [INFO] , уродженки м.Львів, проживаючої [ADDRESS] , тимчасово не працюючої, індивідуальний ідентифікаційний № [NUMBER] ) в розмірі по 300 (триста) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.11.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вказане рішення набрало законної сили 17 січня 2015 року. Із листа Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 8766/6.2-23 від 23.11.2023 адресованого [PERSON] вбачається, зокрема, що у Жовківському відділі ДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні перебуває виконавче провапдження № 47387552, з примусового виконання виконавчого листі № 444/2769/14-ц про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох дітей, в розмірі по 300.00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % прожитковогг мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.11.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Державним виконавцем 05 травня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. Державним виконавцем 06.03.2017 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і наклалено обмеження в Державному реєстрі обтяжень рухомого танерухомого майна. Станом на 22.11.2023 наявна заборгованість зі сплати аліментів становить 113 773.20 грн. Із довідки про неотримання аліментів Жовківськоїго відділу ДВС у Львівському районі Львівської області від 05.10.2022 вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 01.04.2022 по 30.09.2022. Судом встановлено, що діти проживають разом із матір`ю. Будь-який сімейний спір стосовно дітей має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Нормою ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК Українитільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямистатті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184,192 СК України. Суд враховує, що відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Вирішуючи спір, суд виходить в першу чергу із якнайкращого забезпечення інтересів дітей, а також того, що стягувач має право змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від доходу відповідача, відповідно суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , тадочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини доходу (заробітку) платника аліментів [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Отже, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно дост. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Outcome: approved