Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що 27 грудня 2003 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстрований відділом ВРАЦС-у виконкому Дзержинської міської Ради народних Депутатів Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 311. Неповнолітніх дітей у шлюбі немає. Шлюбні відносини між ними фактично припинені із січня 2024 року. На даний момент вони з відповідачкою проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив також, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак її представник подав заяву про повне визнання позову, в якій просить строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, справу розглянути у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно з повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06 лютого 2024 року, 27 грудня 2003 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що 27 грудня 2003 року складено відповідний актовий запис № 311. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, бажання змінити відносини між подружжям та неодноразові спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, шлюбних стосунків сторони між собою не підтримують. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, згідно з якою, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.\~49\~ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, врахувавши всі обставини справи в сукупності, повне визнання позову відповідачкою, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позов слід задовольнити, а шлюб\~розірвати. Крім того, враховуючи визнання позову відповідачкою, відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % сплаченої ним при поданні позову суми судового збору, а також, згідно з ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивачки 605,60 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved