Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, у якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження [PERSON] №2 від 17 лютого 1997 року, складеного виконавчим комітетом Малятинської сільської ради Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого в реєстрі 05 листопада 2013 року за №00109648923 реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гощанського районного управління юстиції у Рівненській області, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Матіївка Гощанського району Рівненської області, громадянина України, та видати нове свідоцтво про народження, залишивши прізвище дитини - « [PERSON] ». В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що з 1993 року по кінець 1996 року спільно проживав та перебував у фактичних шлюбних стосунках, без реєстрації шлюбу, з [PERSON] [INFO] у сторін по справі народився син - [PERSON] , у свідоцтві про народження якого дані про батька були записані зі слів матері відповідно до ст. 55 Кодексу України про шлюб та сім`ю, який діяв на той час, та ст. 135 Сімейного кодексу України, як « [PERSON] ». Після народження сина [PERSON] позивач спільно з відповідачем його виховували, ним надавалися кошти на його утримання. Через два роки після народження сина відповідач познайомилась з іншим чоловіком [PERSON] , з яким 07 квітня 1999 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер та невдовзі позивач повернувся в сім`ю до сина та цивільної дружини [PERSON] , з якими став проживати однією сім`єю, а з відповідачкою проживає і до цього часу. Син [PERSON] під час повномаштабного вторгнення рф на територію України був призваний до лав Збройних Сил України, захищав країну від ворога та загинув [INFO] . [PERSON] , вказуючи на те, що є біологічним батьком [PERSON] та постійно виконував свої батьківські обов`язки щодо сина (допомагав у навчанні, збирав до школи, проводив з ним відпочинок), проживав з ним однією сім`єю та забезпечував матеріально, вважає, що має право бути зазначеним батьком в свідоцтві про народження сина з метою юридичної визначеності, законності, справедливості, визнання його суспільством як батька загиблого героя. 24 січня 2024 року відповідач надала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що визнає позов та підтверджує обставини, що у ньому викладені. [PERSON] у відзиві повідомила, що [PERSON] є їх з [PERSON] спільним сином. Остання зазначила, що з 1993 року по кінець 1996 року спільно проживала з позивачем та перебувала з ним у фактичних шлюбних стосунках, разом з ним вела спільне господарство. [PERSON] вказала на те, що [PERSON] завжди виконував свої батьківські обов`язки, гідно виховував сина та забезпечував його матеріально, проживав разом з нею та сином, проводив з ним час, допомагав у навчанні, забирав зі школи, проводив з ним відпочинок. Оскільки [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] та постійно виконував свої обов`язки щодо сина, відповідач вважає, що він має право бути зазначеним батьком сина. [PERSON] та його представник [PERSON] у вступному слові позов підтримали та просила такий задовольнити, вказавши на обставини, які є аналогічними, зазначеним у позові. Окрім того, останні просили не вирішувати вимоги в частині видачі нового Свідоцтва про народження, оскільки в разі потреби таке може бути видане на вимогу батька, а також залишити за позивачем, понесені ним судові витрати. [PERSON] у вступному слові позов визнала та такий просила задовольнити, вказала на те, що до народження сина зустрічалася з відповідачем, мала з ним спільний побут. Коли відповідач завагітніла, то стосунки з позивачем припинала, проте зауважила, що після народження сина позивач брав постійну участь у його вихованні та матеріальному утриманні, а після смерті її чоловіка [PERSON] у 2004 році, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, відповідач почав проживати разом з нею, сином та її донькою у її будинку та виховувати сина, проживають разом як подружжя сторони і на даний час. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Гощанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, розгляд справи просила проводити у її відсутності за наявними матеріалами справи, про що зазначила у відповідній заяві. Процесуальні дії у справі 24 листопада 2023 року ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області позовна заява була залишена без руху та позивачеві надано строк на усунення недоліків. 11 грудня 2023 року за клопотанням представника позивача продовжено встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі від 24 листопада 2023 року. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2023 року позовна заява [PERSON] була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 29 лютого 2024 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області задоволено клопотанням представника позивача про витребування доказів та підготовче засідання відкладено. 04 квітня 2024 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області у справі призначено посмертну судову молекулярно-генетичну експертизу. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 27 травня 2024 року поновлено провадження у справі. 05 червня 2024 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області вирішено питання про відібрання біологічного матеріалу для проведення експертизи та провадження у справі зупинено. 13 серпня 2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта [PERSON] №1665-МГ від 19 липня 2024 року за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, у зв`язку з чим провадження у справі 14 серпня 2024 року ухвалою суду поновлено. 03 вересня 2024 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області задоволено клопотання позивача про виклик свідків, підготовче провадження по даній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини [INFO] в с. Мощони Гощанського району Рівненської області народився [PERSON] , про що 17 лютого 1997 року складено актовий запис №2, батьком [PERSON] зазначено - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). Вказані обставини стверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 лютого 1997 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00039343390 від 20 квітня 2023 року (арк. спр. 9, 16). 07 квітня 1999 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що стверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Малатинською сільською радою Гощанського району 07 квітня 1999 року (арк. спр. 10, звор. стор.). Як установлено із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 січня 2004 року Малатинською сільською радою Гощанського району Рівненської області, [INFO] [PERSON] помер (арк. спр. 128). Згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 листопада 2022 року Гощанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за №00043895936 від 05 березня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 25 років у м. Бахмут Бахмутського району Донецької області (арк. спр. 9, звор. стор., 69-70). Як убачається із даних сповіщення сім`ї (близьких родичі) померлого (загиблого) від 02 листопада 2022 року за №01/3/2956, начальником [INFO] [PERSON] . сповіщено відповідача про те, що її син, старший солдат [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] поблизу м. Бахмут Донецької області під час артилерійського обстрілу зі сторони збройних сил рф, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій (арк. спр. 9). 08 листопада 2023 року Гощанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іллюку В.П. відмовлено у виконанні його заяви про визнання батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , при цьому позивача проінформовано що відповідно до п. 2.13.1 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом МЮУ 14 січня 2011 року №55/18793, відповідні зміни до актового запису можуть бути внесені на підставі рішення суду, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актовий запис цивільного стану (арк. спр. 17). Згідно з висновком експерта №1165-МГ молекулярно-генетичної експертизи від 19 липня 2024 року, проведеної експертом Комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Капетоненко А.В., [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком загиблого [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком загиблого [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99,99999% (арк. спр. 103-106). Із представлених фотознімків убачається присутність сторін по справі під час прийняття військової присяги [PERSON] , а також спільне відвідування сторонами по справі та [PERSON] свята вручення атестатів доньки відповідача (арк. спр. 127, 128). Судом допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Так свідок [PERSON] суду повідомила про те, що є сусідкою [PERSON] та [PERSON] , знає їх ще з 90-х років та їй відомо, що останні зустрічалися до народження сина [PERSON] , а після його народження, зокрема після смерті чоловіка [PERSON] вели спільне господарство, разом виховували та утримували сина. Допитана свідок [PERSON] , яка перебуває в товариських стосунках зі сторонами по справі, також вказала на те, що останні зустрічалися та розішлися до народження сина [PERSON] , а після смерті чоловіка [PERSON] , [PERSON] прийшов проживати до неї, вони вели спільне господарство та виховували сина, а також дочку відповідача - Оксану. Кожен зі свідків окремо зауважив на тому, що покійний [PERSON] визнавав [PERSON] , як батька, а останній - [PERSON] , як сина, окрім того такі були візуально схожі. Стосунки сторін по справі кожен зі свідків характеризував як сімейні. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення Судом відхиляється як неналежні такі докази, як висновки експертного дослідження №ЕД-19/114-23/663-БД від 26 січня 2023 року та №ЕД-19/114-22/20869-БД від 08 грудня 2022 року (арк. спр. 12-14, 34-40), так як вказані докази не містить інформації щодо предмета доказування. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Частина перша статті 32 Конституції України закріплює, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам, зокрема, роз`яснено, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених Сімейним кодексом України. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 Сімейного кодексу України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу України, зокрема частини другої статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Враховуючи викладене та те, що [PERSON] народився [INFO] , до вимог позивача про визнання батьківства суд застосовує норми Кодексу про шлюб та сім`ю України. Так, відповідно до ст. 52 КпШС України походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Частинами другою та третьою\~статті 53\~КпШС України\~встановлено,\~що в\~разі народження\~дитини у\~ батьків,\~ які\~ не\~ перебувають\~ у\~шлюбі,\~ при\~ відсутності\~ спільної\~ заяви\~батьків батьківство\~може бути\~встановлене в\~судовому порядку\~за заявою\~одного з\~батьків або\~опікуна \~ (піклувальника)\~ \~дитини,\~ \~особи,\~ \~на \~утриманні \~якої знаходиться\~дитина,\~ а\~також самої\~ дитини\~ після\~ досягнення\~ нею\~повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Таким чином, за змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин. Підстави для визнання батьківства, передбачені у\~ст. 128 СК України, відрізняються від підстав його встановлення згідно зі\~статтею 53 КпШС\~України. Ця стаття не містить такої підстави встановлення батьківства, яка ґрунтується на проведеній медичній молекулярно-генетичній експертизі. Проте, ч. 3 ст.\~53 КпШС\~України\~не обмежує коло доказів, які можуть бути взяті судом до уваги, що з достовірністю підтверджують батьківство. Рішення щодо визнання/встановлення батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Тобто при вирішенні спору про встановлення батьківства мають враховуватись усі докази в сукупності. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в\~межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини, практика якого згідно із статтею 10 ЦПК України є джерелом права, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, § 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року). Враховуючи викладене, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що позивач спільно проживав та вів господарство\~з матір`ю\~дитини \~ [PERSON] , займався вихованням, матеріальним утриманням сина [PERSON] , [PERSON] проживав з відповідачем та сином і згідно з висновком експерта №1165-МГ молекулярно-генетичної експертизи від 19 липня 2024 року вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] складає не менше 99,99999%, тому суд вважає за можливе встановити батьківство позивача відносно [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про народження останнього, зазначивши батьком дитини позивача.

Outcome: approved