Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

28 грудня 2023 року на адресу суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗПОЗИКА»), яке діє через свого представника - [PERSON] , до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання кредиту №440217-КС-001 від 16 грудня 2021 року у розмірі 87285,17 грн та судовий збір у розмірі 2147,20 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 16 грудня 2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту №440217-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електрої комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 16 грудня 2021 року було направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №440217-КС-001 про надання кредиту. Цього ж дня [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №440217-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-0755, на номер телефону 380 (68) 313 88 62, (що був зазначений Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 16 грудня 2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №440217-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 50000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, а тому станом на 15 грудня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 87285,17 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 43518,89 грн; суми прострочених платежів по процентах - 43766,28 грн. 09 травня 2024 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що не відбулося укладення кредитного договору на тих умовах, на які вказує позивач. Відповідач почала сплачувати платежі за кредитом і останній раз вона внесла платіж 24 лютого 2022 року. Після початку повномасштабного вторгнення відповідач не мала змоги сплачувати кредит. Відповідач сплатила на користь позивача 45850 грн і визнає заборгованість в розмірі 14150 грн. Зазначає, що умови, викладені в Договорі кардинально відрізнаються від умов, погоджених з представником позивача. 13 травня 2024 року на адресу суду від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказує, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконанло та надало позичальнику кошти в сумі 50000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується двома довідками про видачу коштів. Переказ грошових коштів (посередницькі послуги) надає ТОВ «ФК «Елаєнс» на підставі договору №41084239_14/12/17. Разом з тим, відповідач частково виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, зокрема, здійснила часткову оплату на загальну суму 37435,50 грн. Всі платежі відповідача за Кредитним договором були враховані. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості. Всі істотні умови, у тому числі і процентна ставка, встановлено у кредитному договорі, який уклав відповідач. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Розгляд справи проведено без участі сторін та їх представників з урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 16 грудня 2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 440217-КС-001 (далі - Договір) про надання кредиту /а.с. 20-21/. 16 грудня 2021 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору, на умовах, визначених офертою /а.с. 22-23/. 16 грудня 2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №440217-КС-001 про надання кредиту. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-0755 /а.с.18-19/. 16 грудня 2021 року на електронну адресу відповідача було надіслано лист ТОВ «БІЗПОЗИКА» про укладення договору з дадатками /а.с. 141/. Відповідно до п.п. 1, 2 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 50000,00 грн, строком на 24 тижні - до 02 червня 2022 року, комісія за надання кредиту 7500,00 грн, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 110040,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3606,32 процентів. Згідно з п.3 Договору сторонами було погоджено також графік платежів. До позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту /а.с. 16-17/ із зазначенням умов кредитування за Договором. На підтвердження укладення Договору позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення цього договору, з якої вбачається, що 16 грудня 2021 року о 17:43:43 клієнт, використовуючи номер телефону, зайшов у особистий кабінет на сайті www.my.tpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором /а.с. 24/. З анкети клієнта від 18 грудня 2023 року /а.с. 26/ вбачається номер телефону позичальника [NUMBER] та номер банківського рахунку [NUMBER] . Згідно копій довідок від 13 грудня 2023 року /а.с. 27, 27 зв./ ТОВ ФК «Елаєнс» ТОВ «БІЗПОЗИКА» на підставі Договору № 41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів 16 грудня 2021 року перераховано кошти [PERSON] до кредитоного договору № 440217-КС-001 від 16 грудня 2021 року двома платежами по 25000 грн, всього на суму 50000 грн. До позовної заяви додано правила надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА» /а.с. 28-37/. Згідно інформації, яка надійшла на адресу суду із рухом коштів по картці на ім`я [PERSON] було випущено платіжну картку [NUMBER] . З виписки по картці від 05 квітня 2024 року вбачається, що 16 грудня 2021 на картку зараховано 2 перекази на загальну суму 50000 грн /а.с. 98-104/. Згідно копії договору про надання послуг № ПГ-5 від 04 листопада 2020 року /а. с. 128-134/ ТОВ «БІЗПОЗИКА» (Клієнт) та ТОВ «ПрофітГід» (Установа) уклали договір, згідно яким Установа надає достанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів, що надходять на користь Клієнта в якості повернення (сплати) платниками сум кредитів/позик/фінансових кредитів/відсотків (інших платежів) за кредитами/позиками/фінансовими кредитами, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та/або перерахування грошових коштів. Згідно інформаційних довідок /а.с. 143, 144, 145/ [PERSON] здійснювала погашення за Договором на суму 9170 грн, 9113,60 грн, 9117,36 грн, 9034,54 грн та 1000 грн. Переказ грошових коштів на картку надає ТОВ «ФК «Елаєнс» на підставі договору №41084239_14/12/17, укладеного між ТОВ «БІЗПОЗИКА» 14 грудня 2017 року /а.с. 148-150/. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом станом на 18 грудня 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 87285,17 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 43518,89 грн; суми прострочених платежів по процентах - 43766,28 грн /а.с. 11-15/. Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву про недоведеність підписання нвідповідачем кредитного договору на тих умовах, на які вказує позивач, оскільки вказане спростовується наявними у матеріалах справи доказами. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд приходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Отже, позивачем доведено факт укладання Договору та отримання відповідачем грошових коштів на погоджених ним умовах фінансового кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та не виконання останньою свого обов`язку зі своєчасного повернення кредитних коштів. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, які, відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Існування між сторонами кредитних правовідносин та ознайомлення з умовами договору не заперечує у відзиві на позов й представник відповідача, а також на це вказує і часткове виконання позичальником свого обв`язку у вигляді здійснення ним платежів на погашення заборгованості. Крім того, в Договорі зазначено адресу [PERSON] , її паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, телефон та електронну пошту, місце проживання, котрі належать останній, що є підтвердженням здійсненою нею процедурою ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію». З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що на 18 грудня 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 87285,17 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 43518,89 грн; суми прострочених платежів по процентах - 43766,28 грн /а.с. 11-15/. Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується із іншими письмовими доказами у справі, в тому числі інформаційними довідками. Доводи відповідача щодо неправомірного розрахунку заборгованості, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 6, 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). Презумпція правомірності правочину закріплена у статті 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З наданого позивачем розрахунку встановлено, що заборгованість за процентами складається із суми процентів, які нараховувались ним щоденно (за фактичну кількість календарних днів користування кредитом) на неповернену суму кредиту та, виходячи із розміру фіксованої процентної ставки, визначеної в пункті 1 Договору (0,86645542 % в день), починаючи з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику (16 грудня 2021 року) до закінчення терміну дії Договору, вказаного в пункті 1 Договору (02 червня 2022 року), і після 02 червня 2022 року нарахування процентів за договором позивачем не здійснювалось. Відповідач та її представник не спростували наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надали. Тому нарахування тіла кредиту та відсотків за користування наданими кредитними коштами за Договором відповідає умовам цього Договору, недійсність якого в судовому порядку не визнана. Вказані розрахунки заборгованості є вірними, відповідачем не спростовані, позивачем враховано всі суми платежів відповідача, відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені Договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахування відсотків відповідає умовам кредитного договору, тому суд не приймає до уваги посилання відповідача на неправильність нарахування відсотків позивачем. Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 87285,17 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 43518,89 грн; суми прострочених платежів по процентах - 43766,28 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2147,20 грн /а.с. 10/.

Outcome: approved