Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

20.08.2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа Балтська міська рада Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення. До заяви додана ухвала судді Касаційного цивільного суду Верховного суду від 05.08.2024 року, в якій визначена підсудність зазначеної цивільної справи за заявою [PERSON] , а саме Балтському районному суду Одеської області. В обґрунтування заяви вказує, що вона разом з чоловіком [PERSON] до березня 2022 року проживали в м. Маріуполь Донецької області. Внаслідок повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України, яке почалося 24.02.2022 року, [PERSON] та [PERSON] військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації були примусово переміщені на територію Російської Федерації. З квітня 2022 року вони перебували в м. Казань. 26.08.2022 року на території Російської Федерації в м. Казань помер чоловік заявниці [PERSON] , де і був похований. [PERSON] отримала свідоцтво про смерть чоловіка, видане органом реєстрації актів цивільного стану Російської Федерації. При зверненні заявниці до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] їй було відмовлено нотаріусом, так як нею не надано належного документу, що підтверджує смерть спадкодавця. На підставі викладеного, з метою прийняття спадщини, заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON] , померлого [INFO] в м. Казань Республіки Татарстан Російської Федерації. Ухвалою судді від 21.08.2024 року відкрите окреме провадження у справі. Представник заявниці в судовому засіданні, надавши пояснення, заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи відповідно до вимог чинного законодавства та за відсутності їх представника, зазначивши, що заяву заявника підтримує. Суд, заслухавши доводи представника заявниці, покази свідка, дослідивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Казань Республіки Татарстан Російської Федерації, про що свідчать копії довідки про смерть, свідоцтва про смерть, видані 29.08.2022 року відділом ЗАГС Виконавчого комітету Зеленодольського муніципального району Республіки Татарстан. Факт смерті [PERSON] також підтверджується наданими в судовому засіданні показами свідка [PERSON] , яка підтвердила, що їй відомо, що з квітня 2022 року [PERSON] та [PERSON] проживали в м. Казань Російської Федерації, де [PERSON] і помер. Згідно відповіді приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 18.12.2023 року № 1691/01-16 на усне звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини вбачається, що немає змоги згідно чинного законодавства прийняти свідоцтво про смерть [PERSON] , померлого [INFO] , видане 29.08.2022 року відділом ЗАГС Виконавчого комітету Зеленодольського муніципального району Республіки Татарстан, та відповідно встановити за ним факт смерті спадкодавця. Згідно з пунктом 5 частини 2\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно пунктом 8 частини 1\~статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до частин 1, 3\~статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва і консульські установи України. Однак у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації в Україні та розірванням дипломатичних відносин між двома країнами неможливо отримати необхідні документи для реєстрації факту смерті чоловіка заявниці у встановленому порядку. Згідно пунктом 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог\~статті 263 ЦПК України\~щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Відповідно\~статті 13 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, статтею 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 року набрав чинності Закон України від 01.12.2022 року № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Так, дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997 зупинені з 29.12.2023 року. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки це необхідно для реалізації її спадкових прав. Таким чином, суд вважає, що заявницею обґрунтовано підставу звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , яка настала [INFO] на території Російської Федерації, а відтак такий факт не може бути підтверджений в іншій спосіб ніж як за рішенням суду, факт смерті [PERSON] в м. Казань Республіки Татарстан Російської Федерації 26.08.2022 року підтверджується зазначеними доказами, зокрема довідкою про його смерть та свідоцтвом про смерть, виданими відділом ЗАГС Виконавчого комітету Зеленодольського муніципального району Республіки Татарстан, та показами свідка [PERSON] , тому заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved