Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визначити, що частка [PERSON] , померлого [INFO] та частка [PERSON] у праві\~\~спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, і господарських будівель, площею 0,0820 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:010:0343, є рівними та становлять\~по 1/2 частці кожному. А також, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] та частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, і господарських будівель, площею 0,0820 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:010:0343. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Арнаут О.В., їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із невизначенням часток спадкодавця у праві спільної сумісної власності у спадковому майні, а також відсутності реєстрації права власності за померлим на частину житлового будинку. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині, належало наступне майно: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 07.07.2007 року та рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1132 від 21.08.2007 «Про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом одноповерхового житлового будинку по [ADDRESS] »; - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0820 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:010:0343 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 952171, виданого Ізмаїльською міською радою 05.03.2007. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.09.2022 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 71629692 від 28.02.2023 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 2\~ст. 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті\~ [PERSON] є його дружина\~ [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.08.1989 року, виданого Дзержинським відділом РАЦСу. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] був зареєстрований та проживав в будинку [ADDRESS] , а спільно з ним ніхто не був зареєстрований та не проживав, що підтверджено відомостями будинкової книги будинку [ADDRESS] . У передбачений законом строк, [PERSON] подала до приватного нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Окрім цього, судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 07.07.2007 року та рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1132 від 21.08.2007 «Про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом одноповерхового житлового будинку по [ADDRESS] », належний [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] був зданий в експлуатацію, але право власності на нерухоме майно не було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] . Суть державної реєстрації прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами. Вищевказана правова позиція узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, постанові Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, від 06 жовтня 2021 року у справі № 910/13574/20. Також, судом встановлено, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0820 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:010:0343, належить її власникам на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 952171 виданого Ізмаїльською міською радою 05.03.2007, в яких частки співвласників не визначені. Згідно ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, встановлено, що частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0820 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:010:0343, є рівними та становлять по частки кожному. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved