Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

У квітні 2024 року ТОВ «Фінансова\~компанія «АВІРА\~ГРУП»(далі позивач) звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 12 600,00 грн. за Договором про надання фінансового кредиту № 37228 від 23.06.2021, а також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2 422,40 грн. та 5 000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Товариством та Відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 37228 від 23.06.2021. Позивачем відповідно до Договору доручення ПБ-1395/07 від 13.07.2020, укладеному між ТОВ «Фінансова Компанія «Авіра Груп» та ТОВ «Платежі Онлайн» для здійснення платежів/ у т.ч. перерахування коштів на картки Клієнтів при укладенні кредитних договорів використовується платіжний сервіс «Рlaton». За умовами укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору про надання фінансового кредиту, Позивач перерахував Відповідачу через платіжний сервіс «Рlaton» на банківську картку, зазначену Відповідачем при подачі заявки на отримання фінансового кредиту було перераховано грошові кошти в сумі 2 000 грн. Пунктом 1.2. Договору встановлено строк надання кредиту - 18 днів, кредит повинен був повернутий до 10.07.2021. Згідно п. 1.3 укладеного Договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Відповідно до умов п.3.3.3. Договору, Клієнт має право продовжити строк надання кредиту оплативши, не пізніше останнього терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані відсотки по кредиту. 20.07.2021 [PERSON] подав заявку на продовження строку дії Договору. У зв`язку з чим, того ж дня, 20.07.2021 між Відповідачем та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» було укладено Додаткову угоду № 2 про продовження строку дії Договору про надання фінансового кредиту № 37228 від 23.06.2021. Згідно п. 1 укладеної Додаткової угоди, Сторони погодили продовжити строк дії Договору на термін 40 днів до 19.08.2021. Подаючи заявку на продовження строку дії Договору, Відповідач фактично визнав наявність існуючих кредитних зобов`язань за договором. За весь час користування кредитними коштами, починаючи з 23.06.2021 по сьогодні, Відповідач здійснив лише один платіж 20.07.2021 в сумі 1400,00 грн., які за умовами Договору були спрямовані на погашення відсотків за користування кредитними коштами і продовжено строк дії Договору до 19.08.2021. Відповідно до п.2.3. Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування та сплата відсотків проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів з моменту виникнення такої прострочки. Відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору не виконав, у зв`язку з чим у останнього згідно умов Договору станом на 18 квітня 2024 року виникла заборгованість в сумі 12 600,00 грн., що порушує законні права та інтереси Позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості в судовому порядку. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідач,\~який належним\~чином повідомлений\~про розгляд\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~шляхом отримання судового виклику, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення, яким відповідач отримав судову повістку - 17.07.2024 року, та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«АВІРА ГРУП»\~та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 372228 від 23.06.2021 Позивачем відповідно до Договору доручення ПБ-1395/07 від 13.07.2020, укладеному між ТОВ «Фінансова Компанія «Авіра Груп» та ТОВ «Платежі Онлайн» для здійснення платежів/ у т.ч. перерахування коштів на картки Клієнтів при укладенні кредитних договорів використовується платіжний сервіс «Рlaton». За умовами укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору про надання фінансового кредиту, Позивач перерахував Відповідачу через платіжний сервіс «Рlaton» на банківську картку, зазначену Відповідачем при подачі заявки на отримання фінансового кредиту було перераховано грошові кошти в сумі 2 000 грн. 20.07.2021 [PERSON] подав заявку на продовження строку дії Договору. У зв`язку з чим, того ж дня, 20.07.2021 між Відповідачем та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» було укладено Додаткову угоду № 2 про продовження строку дії Договору про надання фінансового кредиту № 37228 від 23.06.2021. Згідно п. 1 укладеної Додаткової угоди, Сторони погодили продовжити строк дії Договору на термін 40 днів до 19.08.2021. Подаючи заявку на продовження строку дії Договору, Відповідач фактично визнав наявність існуючих кредитних зобов`язань за договором. За весь час користування кредитними коштами, починаючи з 23.06.2021 по сьогодні, Відповідач здійснив лише один платіж 20.07.2021 в сумі 1400,00 грн., які за умовами Договору були спрямовані на погашення відсотків за користування кредитними коштами і продовжено строк дії Договору до 19.08.2021. Як вбачається з п.2.3. Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування та сплата відсотків проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів з моменту виникнення такої прострочки. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору не виконав, у зв`язку з чим у останнього згідно умов Договору станом на 18 квітня 2024 року виникла заборгованість в сумі 12 600,00 грн., що порушує законні права та інтереси Позивача. Таким чином, позичальником було порушено умови заяви - договору № 37228 від 23.06.2021 про надання фінансового кредиту, а також норми чинного законодавства. Згідно ч. 2 ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини сьомої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12\~цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Відповідно до ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Як вбачається з ч. 1 ст.\~638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2 ст.\~639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Окрім того у ст.\~629\~ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. 526, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до матеріалів, що подані до позовної зави, боржник не виконував взяті на себе зобов`язання за договором кредиту. В результаті чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором. У встановлений Договором строк [PERSON] по отриманому кредиту з позивачем не розраховується чим порушує умови укладених договорів. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.\~610\~Цивільного кодексу\~України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України). Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. При цьому,\~вирішуючи вимогу\~представника позивача\~про стягнення\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу,\~аналізуючи розмір\~допомоги на\~дотримання вимог\~співмірності,\~суд,\~з урахуванням\~складності справи,\~обсягу виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг),\~задоволення позову,\~вважає,\~що розмір\~витрат визначений\~представником позивача\~в розмірі\~5\~000,00\~грн.\~є необґрунтованим\~та явно\~завищеним,\~оскільки адвокатом\~було підготовлено\~лише позовну\~заяву,\~на що\~витрачено порівняно\~невеликий проміжок\~часу.\~У судових\~засіданнях адвокат\~інтереси позивача\~не представляв.\~Відтак,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~зменшення суми\~витрат позивача\~на правничу\~допомогу до\~2500,00\~грн., що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в загальному розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: partial