Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

24 червня 2024 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за результатом розгляду якої позивач просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на її користь, на утримання дружини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісяця, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 05.12.2023 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2309. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя не склалося з причин відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння та різних поглядів на життя на даний момент сторони проживають окремо. Матеріальну допомогу відповідач у добровільному порядку не надає, а вона не може працювати, оскільки доглядає за дитиною, у зв`язку з чим вона бажає отримувати аліменти у відповідності до ст.ст. 80, 84 СК України, на своє утримання до досягнення дитиною 3-х років. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач по справі у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надав. Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ухвалою суду від 27 червня 2024 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 22-23) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 05 грудня 2023 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2309. (а.с. 6) Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 5) Позивачка та її донька [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, та проживають разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 02.02.2024 року, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи дитини [PERSON] та довідкою від 05.01.2024 року, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] (а.с.7, 8) Сторони фактично припинили шлюбні відносини, у зв`язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв`язку з чим вони не підтримують сімейних відносин. Матеріальну допомогу відповідач у добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим [PERSON] бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Стаття 84 СК України\~передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і у разі розірвання шлюбу. Таким чином, право на утримання (аліменти) від чоловіка - батька дитини, має дружина, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює, незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст.\~80 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін по справі, непрацездатний стан позивачки (знаходження у відпустці по догляду за дитиною, якій на момент розгляду справи менше трьох років), зважаючи на передбачений законом обов`язок чоловіка -\~батька дитини, утримувати дружину до досягнення дитиною 3-х років, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частин від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 24 червня 2024 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років [INFO] . Крім того, при визначенні розміру аліментів по зазначеній справі, судом також враховано визначені у ч. 9\~ст. 7 СК України\~загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки прожитковий мінімум\~для працездатних\~осіб станом на 1 січня 2024 року становить 3028,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved