Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. Вимоги заяви обґрунтовувались тим, що через розбіжність у написанні власного імені у паспорті громадянина України та у Дипломі [NUMBER] (« [PERSON] » - « [PERSON] ») громадянці [PERSON] , при зверненні із заявою про призначення пенсії, не буде зараховано до страхового стажу період навчання у Херсонському державному Університеті (Херсонському державному педагогічному інституті ім. Н. К. Крупської (стара назва)). Просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу про освіту (Диплом [NUMBER] ) особі ( [PERSON] ), ім`я якої, що зазначене в документі (Дипломі [NUMBER] ), не збігаються з ім`ям цієї особи, зазначеним у паспорті (« [PERSON] » - « [PERSON] »). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.03.2024 року відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження. Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, разом з тим, від представника заявника в матеріалах справи містить заява про розгляд справи без участі заявника та його представника. Заінтересована особа про розгляд заяви повідомлялася належним чином, до суду подала заяву з проханням провести розгляд справи за їх відсутності. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] (у Свідоцтві про народження записано російською мовою [PERSON] ), що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 25 березня 1970 року. Згідно з вищевказаним Свідоцтвом про народження, батьками [PERSON] були [PERSON] (у Свідоцтві про народження записано російською мовою [PERSON] ) та [PERSON] (у Свідоцтві про народження записано російською мовою [PERSON] ). 14 квітня 1990 року між громадянкою [PERSON] та громадянином [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 14 квітня 1990 року. Після укладення шлюбу громадянка [PERSON] взяла прізвище чоловіка - [PERSON] . Тобто, стала [PERSON] ( [PERSON] ). 23 червня 1993 року громадянка [PERSON] отримала Диплом УВ №881705 Херсонського державного педагогічного інституту ім. Н.К. Крупської (стара назва) (нова назва - Херсонський державний Університет). При цьому, у вказаному Дипломі [NUMBER] власне ім`я « [PERSON] » було записано як « [PERSON] », тобто [PERSON] . 12 грудня 1996 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 04 червня 1998 року. Після розірвання шлюбу, [PERSON] залишила собі прізвище [PERSON] . 06 серпня 2008 року Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, громадянці [PERSON] було видано паспорт громадянина України серія [NUMBER] . У вказаному паспорті власне ім`я громадянки 03 лютого 1970 року народження « [PERSON] » було записано саме як « [PERSON] », тобто [PERSON] . 27 вересня 2008 року між громадянкою [PERSON] та громадянином [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 27 вересня 2008 року. У Свідоцтві про шлюб власне ім`я громадянки 03 лютого 1970 року народження « [PERSON] » було записано саме як « [PERSON] », тобто [PERSON] . 31 жовтня 2008 року Державною податковою інспекцією у місті Херсон громадянці [PERSON] було видано Дублікат Картки фізичної особи-платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера. У Картці фізичної особи-платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера, власне ім`я громадянки [INFO] « [PERSON] » було записано саме як « [PERSON] », тобто [PERSON] . Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини першої, другої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення. Заявник просить встановити факт належності їй ( [PERSON] ) правовстановлюючого документа про освіту (Диплом [NUMBER] ), через те, що її ім`я, зазначене в документі (Диплом [NUMBER] ), не збігаються з її ім`ям зазначеним у паспорті (« [PERSON] » - « [PERSON] »), з метою звернення до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії і, відповідно, зарахування до страхового стажу періоду навчання у Херсонському державному Університеті (Херсонському державному педагогічному інституті ім. Н.К. Крупської (стара назва)). Причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, вказані у Листі Херсонського державного Університету №03-32/1255 від 29 листопада 2023 року, а саме: «На Ваш запит від 20.11.2023 року щодо внесення відповідних змін до диплому серія [NUMBER] , виданого 23 червня 1993 року у місті Херсон за реєстраційним номером 291 громадянці [PERSON] , в частині зміни її власного імені з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Херсонській державний університет внести відповідні зміни не може, так як це не передбачено чинним законодавством України.». Вказаний Лист (відповідь) було надано на Адвокатський запит №01-20.11.23/АБКМС/23.2023 від 20 листопада 2023 року. Таким чином, на сьогодні позивач не має можливості у позасудовому порядку виправити помилку в документах, що підтверджують правовстановлюючого документа про освіту (Диплом [NUMBER] ), з метою звернення заявою про призначення пенсії [PERSON] , відповідно, зарахування до страхового стажу періоду навчання у Херсонському державному Університеті (Херсонському державному педагогічному інституті ім. Н.К. Крупської (стара назва)). Водночас, відповідно до копії диплома серія [NUMBER] , виданого 23.06.1993 року у місті Херсон за реєстраційним номером 291, убачається, що текст, передбачений відповідною формою диплома про вищу освіту, розміщується українською мовою - у лівій частині бланка та відтворюється російською мовою - у правій частині. Зазначено, що цей диплом видано [PERSON] , та [PERSON] (російською мовою відповідно). На підставі викладеного,

Outcome: approved