Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

25.01.2024 року орган опіки та піклування Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що відповідачі є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішеннями Локачинського районного суду шлюб між відповідачами розірвано, а також з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей. Діти зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вона разом із сином періодично залишає місце постійного проживання, відсутня тривалий термін часу. Доглядом дітей та їх вихованням не займається. [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] та сином [PERSON] , офіційно ніде не працює. [PERSON] також офіційно ніде не працює, іноді зловживає спиртними напоями, стабільного заробітку для забезпечення сім`ї у них немає, належних умов для проживання та виховання дитини в сім`ї також. Сім`я [PERSON] знаходиться на профілактичному обліку сектору-служби у справах дітей виконавчого комітету селищної ради, як така що перебуває в складних життєвих обставинах, з підстав ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. 18.04.2023 під час відвідування сім`ї [PERSON] встановлено, що матір перебувала на лікуванні у Волинській обласній психіатричній лікарні м. Луцька з 20.02.2023 року по 16.03.2023 року, виписана з діагнозом: інтелектуальна недостатність, ускладнена поведінковими розладами. На момент обстеження догляд за малолітньою [PERSON] здійснював дідусь [PERSON] , який щоденно займається доглядом та вихованням усіх трьох дітей. [INFO] [PERSON] , без повідомлення членів родини про від`їзд, забрала малолітнього сина [PERSON] та поїхала до колишнього чоловіка у с. Підгородне Ковельського району, хоча там не створені належні умови для проживання дитини, і який також не проявляє інтересу до догляду за дітьми. Випадок відбувся не вперше, попередньо [PERSON] було подано у розшук та повернуто до дітей працівниками поліції. Догляд за дітьми - [PERSON] та [PERSON] здійснювала бабуся, яка повідомила вказані обставини під час обстеження. 21.12.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Локачинської селищної ради було прийнято рішення рекомендувати органу опіки та піклування звернутись до Локачинського районного суду Волинської області із позовною заявою про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав батьків відносно малолітніх дітей. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліментні кошти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 2000 гривень з кожного, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, в користь законного представника, куди будуть влаштовані малолітні діти. Ухвалою суду від 26.02.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду. 16.09.2024 року від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання за її відсутності. Не заперечує щодо ухвалення рішення при заочному розгляді справи. У попередніх судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримала повністю із підстав, зазначених у позовній заяві, зазначила, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не піклуються належним чином про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання та виховання, не забезпечують повноцінним харчування і необхідним доглядом, медичним обстеженням та лікуванням. Внаслідок неналежного поводження з дітьми та ухиленням від виконання батьківських обов`язків, створились умови, які шкодять інтересам дітей, а також є небезпечними для їхнього життя, здоров`я і морального виховання. [PERSON] у судовому засіданні 07.05.2024 року заперечила щодо задоволення позову, відзиву на позов не подала. В інші судові засідання не з`являлась, хоча належним чином повідомлялась про дату, місце та час судових засідань судовими повістками. Про поважні причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] у судові засідання також не з`являвся, хоча належним чином був повідомленим про дату, місце та час судових засідань судовими повістками, направленими за його зареєстрованим місцем проживання, а також за місцем несення ним служби. Ним було отримано позовну заяву з додатками, а також судові повістки про виклик до суду на 26.02.2024 року та 20.03.2024 року особисто та завчасно, однак останній до суду не прибув, відзиву на позов не подав. Про поважні причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення сторін та показання свідків, дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) у п.16 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є відповідачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] від 01.07.2016 року, серії [NUMBER] від 05.06.2018 року, серії [NUMBER] від 12.01.2022 року (а.с. 7-9). Рішеннями Локачинського районного суду від 05.06.2023 року у справі № 931/354/23, від 21.03.2023 року у справі № 931/172/23 та від 10.03.2020 року у справі № 931/66/20, що набрали законної сили, шлюб між відповідачами розірвано, а також з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-12, 121-126). Діти зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому будинку осіб № 3 від 03.01.2024 року (а.с. 13). [PERSON] проживала у с. Заячиці з народження, навчалася у школі. Вийшла заміж та народила дочку [PERSON] і сина [PERSON] . З 2019 року проживала з чоловіком та сином у с. Підгородне Любомльського району, дочку залишила батькам у с. Заячиці. [INFO] народила дочку [PERSON] . З січня 2022 року матір з дітьми проживає у с. Заячиці. Разом із сином періодично залишає місце постійного проживання, відсутня тривалий термін часу. На даний час знаходиться по догляду за дитиною, за місцем реєстрації відсутня, що підтверджується характеристикою Локачинської селищної ради від 03.01.2024 № 3 (а.с. 14). Як вбачається із характеристик Любомльської міської ради № 110 та 111 від 19.12.2023 року [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] з сином [PERSON] . Офіційно ніде не працюють, проживають у складних побутових умовах, стабільного заробітку для забезпечення потреб дитини та належних умов для проживання не має. [PERSON] іноді зловживає спиртними напоями (а.с. 15, 16). Із рапорту інспектора СЮП Володимирського РВП від 25.01.2023 року вбачається, що до поліції зверталась [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] з приводу неналежного догляду за малолітніми дітьми [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . В результаті на [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення від 25.01.2023 року, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП, за ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с. 17). Відповідно до інформації Центру надання соціальних послуг Локачинської селищної ради від 10.01.2024 № 07/03/2-24, сім`я [PERSON] перебуває на обліку ЦНСП від 24.01.2023 року як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах. 10.02.2023 року дану сім`ю взято під соціальний супровід у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Сім`я [PERSON] отримала комплекс соціальних послуг, для дітей неодноразово надавався одяг, засоби гігієни, продукти харчування, побутова хімія від благодійного фонду. Батько [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. За період перебування під супроводом матері надані відповідні рекомендації та консультації щодо підвищення рівня батьківських знань і навичок виховання та догляду за дітьми, їх повноцінного харчування, планування сімейного бюджету, матері надано психологічну підтримку. [PERSON] неодноразово було скеровано до медичного закладу для дообстеження у зв`язку із необхідністю встановлення групи інвалідності. Однак, профілактична робота, проведена в сім`ї [PERSON] , позитивних результатів не дала (а.с. 32). Під час здійснення обстеження умов проживання 23.01.2023 року комісією у складі представника сектору - ССД Локачинської селищної ради, фахівця із соціальної політики та інспектора сектору ювенальної превенції встановлено, що [PERSON] з дітьми проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання сім`ї задовільні. В житловому будинку тепло. Матір займає одну із житлових кімнат разом з дітьми. Батько проживає у с. Підгородне Ковельського району, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] характеризується низьким рівнем соціальної та емоційної зрілості, в міру власного розвитку здійснює догляд за дітьми. Малолітнім дітям забезпечено одяг, взуття, засоби гігієни відповідно до потреб. Діти виховуються вдома, заклад дошкільної освіти не відвідують. Наявні місця для відпочинку, для однорічної [PERSON] придбано ліжечко, манеж, стільчик для годування (а.с. 18). 18.04.2023 року під час повторного обстеження умов проживання встановлено, що матір перебувала на лікуванні у Волинській обласній психіатричній лікарні м. Луцька з 20.02.2023 року по 16.03.2023 року, виписана з діагнозом: інтелектуальна недостатність, ускладнена поведінковими розладами. На момент обстеження догляд за малолітньою [PERSON] здійснював дідусь [PERSON] , який щоденно займається вихованням дітей, відводить та забирає з закладу дошкільної освіти малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Матір не в змозі здійснювати догляд за дітьми, приготування їжі здійснює тітка дітей. З розмови з`ясовано, що [PERSON] знову наполягає на поїздці до чоловіка. Востаннє батько дітей відвідував старших дітей 4 роки тому, меншу доньку бачив при її народженні. Матері роз`яснено правові наслідки залишення дітей та підстави позбавлення батьків батьківських прав (а.с. 19). Згідно з епікризом Волинської обласної психіатричної лікарні від 31.03.2023, [PERSON] поступила у заклад 20.02.2023 року у супроводі батька, за добровільною згодою. Була виписана 16.03.2023 року у супроводі батька в задовільному психосоматичному стані без психопродуктивної симптоматики із діагнозом - «Погранична інтелектуальна недостатність, ускладнена поведінковими розладами по збудливому типу (F 79.1)» (а.с. 20). Дитина [PERSON] навчається у Заячицівській гімназії з 2023 року. Інтерес до навчання має несталий, на уроках здебільшого пасивна, неуважна, неодноразово відволікається, часто порушує норми та правила поведінки. Загальне ставлення до школи, навчання, трудової діяльності - позитивне. Дівчинку виховують бабуся та дідусь, які відповідально ставляться до виховання та навчання дитини, підтримують зв`язок зі школою та відвідують батьківські збори, що підтверджується характеристикою директора та класовода Заячицівській гімназії (а.с. 25). 14.09.2023 року працівниками відділу у справах дітей, сім`ї та молоді виконкому Любомльської міської ради спільно з інспектором СЮП Ковельського РУП здійснено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] , жителів села Підгородне Ковельського району, та встановлено, що в будинку частково прибрано, наявні продукти харчування, відчувався неприємний запах диму від сигарет. На ліжках брудна постільна білизна. На час обстеження не створені належні умови для проживання дитини. В дитини [PERSON] наявні одяг та взуття, дитячий садок дитина не відвідує. З батьками проведено профілактичну бесіду, попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, надано відповідні рекомендації. Матір пообіцяла виправитись (а.с. 27, 28). 15.11.2023 року працівниками сектору-служби у справах дітей виконавчого комітету Локачинської селищної ради спільно з фахівцем із соціальної роботи ЦНСП здійснено обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] і встановлено, що матір [PERSON] залишила дітей [PERSON] та [PERSON] і переїхала проживати до [PERSON] , забравши при цьому сина [PERSON] . В сім`ї проведено бесіду зі [PERSON] та з`ясовано, що батьки дітьми не цікавляться, матеріально не забезпечують. Вихованням дітей та догляд за ними здійснює бабуся та дідусь (а.с. 31). Відповідно до листа відділу у справах дітей, сім`ї та молоді Любомльської міської ради від 11.12.2023 № 332/10-12, під час виїзду працівників у с. Підгородне за місцем проживання [PERSON] , будинок був замкнений. За деякий час його розшукали в іншому селі, в одному із будинків, де він за винагороду допомагав односельцям по господарству. Під час бесіди [PERSON] повідомив, що уже два дні його дружини [PERSON] немає вдома, місце її перебування йому невідоме. [PERSON] роз`яснено щодо вирішення питання про доцільність позбавлення його та дружини батьківських прав відносно малолітніх дітей, на що батько надав відповідь, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Вказане підтверджується і актом обстеження від 19.12.2023 року (а.с. 29, 30). 18.12.2023 року у сектор-службу у справах дітей виконавчого комітету селищної ради у телефонному режимі звернулася інспектор СЮП Ковельського районного відділу поліції щодо виявлення [PERSON] із малолітнім сином [PERSON] . Матір поводила себе неадекватно, не йшла на контакт з працівниками поліції. У [PERSON] спостерігалися розлади поведінки та психіки, змогла пояснити лише, що проживає у селі Заячиці Локачинського району. Дідусь [PERSON] зобов`язався забрати доньку з онуком додому. Наступного ж дня, зі слів родичів [PERSON] , вранці ні [PERSON] , ні [PERSON] за місцем проживання в [ADDRESS] , знову не було (а.с.36). Отже, органом опіки та піклування Локачинської селищної ради були здійснені всі методи впливу та контролю на батьків [PERSON] та [PERSON] щодо спонукання їх до належного виконання ними своїх батьківських обов`язків стосовно їх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , проте ситуація не покращилась і подальше перебування дітей в сім`ї призводить до порушення їх прав та інтересів. 23.01.2024 року працівниками сектору-служби у справах дітей виконавчого комітету Локачинської селищної ради спільно з фахівцем із соціальної роботи ЦНСП знову здійснено обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] та з`ясовано, що батьки дітьми не цікавляться, матеріально не забезпечують. Вихованням дітей та догляд за ними здійснює бабуся та дідусь. На час обстеження дитина [PERSON] хворіла та потребувала медичного обстеження і лікування (а.с. 37). Рішенням виконавчого комітету Локачинської селищної ради від 23.01.2024 року № 5 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 33-36). 07.05.2024 року працівниками сектору-служби у справах дітей виконавчого комітету Локачинської селищної ради спільно з фахівцем із соціальної роботи ЦНСП знову здійснено обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] та з`ясовано, що [PERSON] схильна до бродяжництва, постійно залишає місце свого проживання. Уже вчетверте батьки забирають її додому, проте вона продовжує втікати, при цьому щоразу забирає з собою сина [PERSON] . Матеріальним забезпеченням, медичним обстеженням та лікуванням дітей і надалі займаються батьки [PERSON] (а.с. 129). Вищевказані обставини, у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вважають, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків, тому їх необхідно позбавити батьківських прав, позаяк проживання дітей з ними є небезпечним для їх життя та здоров`я та їм неодноразово наголошувалося на зміну ставлення до дітей та своєї поведінки. [PERSON] та [PERSON] , баба та дід дітей, пояснили, що з народження утримують дітей, займаються їх вихованням і доглядом. Їх донька [PERSON] байдуже ставиться до доньок, постійно залишає їх без пояснення причин, що вкрай негативно впливає на психологічний стан дітей. Сина [PERSON] забирає з собою, що є небезпечним для дитини, позаяк місце її перебування часто невідоме або неналежне, як у с. Підгородне Ковельського району за місцем проживання батька дітей [PERSON] , який взагалі самоусунувся від виховання та утримання дітей, дітей не відвідує та не цікавиться ними. Молодшу доньку [PERSON] бачив лише при народженні, яке відбулося не в закладі охорони здоров`я, а за місцем їх проживання, що становило загрозу для життя як дитини, так і матері. Відповідач [PERSON] викладеного вище не заперечив, що свідчить про його байдуже ставлення до питання, яке вирішується судом. Відповідач [PERSON] , хоча і заперечила щодо позову у судовому засіданні 07.05.2024 року, проте не подала будь яких доказів того, що вона забезпечує дітей матеріально, займається їх вихованням, забезпеченням здобуття освіти, підготовкою до самостійного життя, тощо. В ході судового розгляду [PERSON] також залишала місце свого проживання, без попередження рідних, беручи з собою сина [PERSON] , та певний період часу проживала в Центрі реінтеграції та адаптації в с. Почуйки Попільнянського району Житомирської області Громадської організації «Маханаім», де проходила курс реінтеграції та адаптації, що підтверджується довідкою №119 від 06.062024 року (а.с.89 на звороті). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей доведено в ході судового розгляду. Судом взято до уваги поведінку відповідачів, яку суд вважає свідомим нехтуванням, самоусуненням ними від виконання своїх батьківських обов`язків та перекладенням таких обов`язків на інших осіб. Не зважаючи на неодноразові попередження, роз`яснення, консультації, допомогу соціальних служб, ними не було вжито жодних дій щодо створення належних умов для проживання дітей. У матеріалах справи наявні ряд доказів, що підтверджують неналежні умови проживання дітей за місцем проживання [PERSON] , а за місцем реєстрації [PERSON] вони не проживають, остання тільки залишає там дітей ( [PERSON] та [PERSON] ) разом з бабою і дідом, що негативно впливає на психоемоційний стан дітей. Крім того, судом встановлено, що вихованням дітей, їх утриманням, піклуванням про їх здоров`я та навчання займалися та на даний час займаються також баба та дід. Батько [PERSON] взагалі не цікавиться дітьми, представникам органам опіки та піклування повідомив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Відповідачка [PERSON] не проявляє материнської турботи і любові до доньок, а сина [PERSON] , хоча і забирає із собою, коли йде з дому, проте враховуючи її емоційний та психологічний стан, а також те, що вона не забезпечує дитині належне утримання та умови проживання, така її поведінка є небезпечною для життя та здоров`я дитини, позаяк в ході судового розгляду встановлено, що вона схильна до бродяжництва та має проблеми із здоров`ям психічного характеру і потребує корекції власної поведінки. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення, і [PERSON] та [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому суд виходить з інтересів дітей. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як з`ясовано в ході судового розгляду, відповідачі працездатні, доказів протилежного суду не подано, позивач просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 2000 грн з кожного відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України. Отже, враховуючи зазначені обставини, те, що відповідачі працездатні, на їх утриманні інших дітей, непрацездатних осіб не має, суд дійшов висновку, що з них необхідно стягувати в користь особи (законного представника), куди будуть влаштовані діти, аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі по 2000 гривень з кожного, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, починаючи з 25.01.2024 року. Виходячи з вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позивачем заявлено три позовні вимоги: одну майнового та дві немайнового характеру, зокрема, про позбавлення батьківських прав кожного відповідача та стягнення аліментів, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 3633 грн 60 коп., по 1816 грн 80 коп. з кожного. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved