Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 28 грудня 2023 року надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 39224,72 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 26 червня 2018 року [PERSON] звернувся до АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс» з анкетою-заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, на підставі якої 27 червня 2018 року підписано виписку-повідомлення №26205052401002.UAH, відповідно до яких відповідачу здійснено відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки у гривні і встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000 грн. з процентною ставкою за користування кредитними коштами - 48% річних, строком до 27 червня 2019 року з можливістю продовження на новий строк (продовження строку дії на 12 місяців) до закінчення строку дії платіжної картки, у разі виникнення несанкціонованої заборгованості (несанкціонованого овердрафту) - 60% річних, згідно банківського продукту «Кредитна картка». 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу №31/03-2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора і отримало право грошової вимоги, в тому числі і до відповідача. Станом на 31 березня 2021 року загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 39224,72 грн, яка складається з: 17 843,36 грн. - простроченої заборгованості за тілом кредиту; 6 343,65 грн. - простроченої заборгованості за процентами, які нараховані за ставкою 48% річних за період з 27 червня 2018 року по 24 вересня 2019 року; 15 137,71 грн. - прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період з 24 вересня 2019 року по 31 березня 2021 року. Позивач неодноразово направляв на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги та погашення заборгованості, проте поштові відправлення було повернуто. Оскільки відповідач не виконав умови договору та не погасив заборгованість позивач звернувся до суду з цією позовною заявою в якій просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» заборгованість станом на 31 березня 2021 року в загальному розмірі 39224,72 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. Представник позивача по тексту позову просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] та/або його представник в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суду не повідомили, правом надання відзиву на позов не скористався. Причини їх неявки в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, оскільки таке намагання і перенесення слухання справи було вже неодноразово, доказів на підтвердження причини відсутності в засіданні сторона відповідача не надавала (з урахуванням зазначеного, відношення сторін до своїх процесуальних прав та обов`язків і тривалості розгляду справи, суд вважає, що чергова заява про перенесення слухання справи і відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи). Незалежно від явки чи неявки представника відповідача сама особа в судове засідання не з`явилася без поважних причин і навіть не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 26 червня 2018 року між АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] було укладено договір на підставі анкети-заяви на оформлення кредитної картки, встановлення кредитного ліміту і виписки-повідомлення №26205052401002.UAH від 27 червня 2018 року, за якими АТ «Юнекс Банк» надав кредитні кошти на 12 місяців до 27 червня 2019 року в сумі 20 000 грн. з процентною ставкою за користування кредитним коштами 48% річних та відкриттям карткового рахунку з видачею платіжної картки. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних 69,4210%, загальна вартість кредиту 27 425,48 грн. При цьому своїм підписом відповідач підтвердила своє ознайомлення та згоду на те, що така анкета-заява разом із публічною пропозицією АТ «Юнекс Банк» складають договір про комплексне банківське обслуговування. В матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, який було підписано [PERSON] 27 червня 2018 року, в якому була надана інформація, зокрема, сума/ліміт кредиту - 20 000 грн., строк кредитування - 12 місяців з можливістю продовження на новий строк, фіксована процентна ставка - 48% річних, загальні витрати за кредитом - 7425,48 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом - 27425,48 грн., реальна річна процентна ставка - 69,4210%. Також у матеріалах справи наявна роздрукована публічна пропозиція про укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Юнекс Банк», яка містить умови відповідного договору та розміщена на сайті www.unexbank.com.ua, а також правила користування платіжними картками. Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до розписки від 27 червня 2018 року відповідач [PERSON] підтвердила, що отримала платіжну картку № [NUMBER] емітовану на його ім`я. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування вказаними коштами підтверджується долученими до справи виписками по особовому рахунку [PERSON] в АТ «Юнекс Банк» з 27 червня 2018 року по 31 березня 2021 року. Судом також встановлено, що 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено договір факторингу № 31/03-2021, за умовами якого ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора і отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Юнекс Банк» за укладеними кредитними договорами. Відповідно до акту прийому-передачі прав вимоги та Реєстру прав вимоги до договору факторингу №31/03-2021 від 31 березня 2021 року, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №26205052401002.UAH від 27 червня 2018 року та несанкціонованою заборгованістю по рахунку [NUMBER].UAH-NO PRO від 24 вересня 2019 року. З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було направлено на адресу відповідача: 13 травня 2021 року повідомлення про відступлення права вимоги № 04-21/378/Ф і надано строк для погашення суми несанкціонованої заборгованості (несанкціонованого овердрафту) по рахунку [NUMBER].UAH-NO PRO, та 14 червня 2021 року повідомлення про відступлення права вимоги №06-21/1414/Ф і надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором №26205052401002.UAH від 27 червня 2018 року, які було отримано боржником. Частиною 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Звертаючись із позовом до суду, представник ТОВ «ФК «Омега Фінанс» посилалась на те, що позивач набув права вимоги до відповідача [PERSON] на підставі договору факторингу №31/03-2021 від 31 березня 2021 року, що підтверджується наявними у справі доказами. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, судом встановлено факти укладення між АТ «Юнекс Банк» і відповідачем [PERSON] кредитного договору №26205052401002.UAH від 27 червня 2018 року, і відкриття в раках вказаного договору рахунку, та отримання відповідачем коштів за умовами кредитного договору і користування такими коштами, а також беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за зазначеним кредитним договором, суд дійшов висновку про доведеність укладення вказаного договору. Більш того, існування заборгованості у відповідача за кредитним договором№26205052401002.UAH від 27 червня 2018 року (виписка-повідомлення) та несанкціонованою заборгованістю (несанкціонованого овердрафту) рахунок [NUMBER].UAH-NO PRO становить в розмірі 39224,72 грн, яка складається з: 17 843,36 грн. - простроченої заборгованості за тілом кредиту; 6 343,65 грн. - простроченої заборгованості за процентами, які нараховані за ставкою 48% річних за період з 27 червня 2018 року по 24 вересня 2019 року; 15 137,71 грн. - прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період з 24 вересня 2019 року (виникнення несанкціонованого овердрафту) по 31 березня 2021 року, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем. При цьому суд також приймає до уваги ту обставину, що АТ «Юнекс Банк» відступило право вимоги щодо заборгованості відповідача на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс», і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 513 ЦК України. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «ФК «Омега Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2684 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved