Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності на садовий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0619 га, кадастровий номер 3221481501:01:012:0088, в порядку спадкування після померлого [INFO] батька [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обгрунтовують тим, що постановою нотаріуса їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не має оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим вони вимушені звернутися з вказаним позовом до суду. В судове засідання представник позивачів не з`явився, подавши заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача надіслав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Костюк О.С. надіслала до суду копію спадкової справи. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є доньками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 04 жовтня 2005 року, [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Фоєю Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за №6256, відповідно до якого, зокрема, садовий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку для індивідуального садівництва, загальною площею 0,06 га останній заповідав позивачам в рівних частках кожній. Так, [PERSON] був власником земельної ділянки для садівництва, загальною площею 0,06 га, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, Гвоздівська с/рада, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №026995-11859. Разом, з тим, реєстрація земельної ділянки відбулася 25.09.2014 року, після смерті [PERSON] , та присвоєно кадастровий номер 3221481501:01:012:0088. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.03.2010 року, [PERSON] належить садовий будинок [ADDRESS] , загальною площею 101,6 кв.м, житловою площею 48,0 кв.м. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №88/02-14 від 29.05.2023 року, позивачам в відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, оскільки оригінали правовстановлюючих документів втрачено. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно дост. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК Україниспадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першоїстатті 1258 ЦК Українивизначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятоїстатті 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого статтею1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. За таких обставин, враховуючи, що спірне майно належало спадкодавцйю, позивачі вчинив передбачені законом дії щодо прийняття спадщини, фактично прийняли її у спадщину, є єдиними спадкоємцями, які мають право отримати спадщину після померлого батька, суд вважає наявними підстави для визнання за ними права власностів порядку спадкування на спірну земельну ділянку, за таких обставин позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved