Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №17332/107/2022 від 26.09.2022 року у розмірі 7\~106,76 грн; вирішити питання судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.09.2022 між АТ АКБ «Львів» та відповідачем було укладено кредитний договір №17332/107/2022, відповідно до умов якого, банк надав позичальникові грошові кошти для рефінансування кредитної заборгованості за кредитним договором № VE05238301 від 29.01.2020 (Первісний кредитний договір) у розмірі 13\~227,61 грн, з процентною ставкою в розмірі 30% річних та умовою повернення в термін до 25.05.2023. Проте, відповідач умов укладеного договору належним чином не виконала. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором заборгованість [PERSON] станом на 21.05.2024 становить 7\~103,76 грн., з яких: 6\~592,71 грн. - заборгованості за кредитом; 511,05 грн. - заборгованості за процентами. Ухвалою від 05.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації). Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. Відзиву відповідачем не подано. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що 26.09.2022 між Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №17332/107/2022, згідно якого позивач зобов`язався надати у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 13\~227,61 грн. на рефінансування кредитної заборгованості позичальника за кредитним договором № VE05238301 від 29.01.2020, зі процентною ставкою у період з 26.09.2022 року по дату повернення кредиту в розмірі 30 % річних, з умовою повернення кредиту в термін до 25.05.2023. Згідно умов п.1.4. кредитного договору, видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково, на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору позичальник зобов`язався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Пунктом 5.2. кредитного договору передбачено, що повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою, згідно додатку 1 (платіжного календаря), що є невід`ємною частиною цього договору. Суми ануїтентних платежів включають у себе частину суми кредиту, яка підлягає до повернення, та проценти за користування кредитом, які розраховуються із застосуванням розміру процентної ставки, яка визначена в п.3.2. кредитного договору. Факт перерахування позичальнику кредитних коштів на суму 13227,61 грн підтверджується меморіальним ордером від 26.09.2022 №923056 (а.с.9). 08.06.2023 позивачем направлено [PERSON] досудову вимогу щодо сплати заборгованості (а.с.10). Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 26.09.2022 між Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №17332/107/2022, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 13 227,61 грн. На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування [PERSON] поставила свій підпис у кредитному договорі, тим самим підтвердивши отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, наданого згідно з обраними умовами кредитування. Отримання відповідачем кредитних коштів також підтверджується меморіальним ордером від 26.09.2022 №923056, яке суд визнає належним доказом отримання кредитних коштів. Доказів на спростування вказаного платіжного доручення, відповідач не надала. Згідно розрахунку заборгованості АТ АКБ «Львів» по кредитному договору №17332/107/2022, станом на 21.05.2024 заборгованість за кредитним договором становить 7 103,76 грн., з яких: 6 592,71 грн. - заборгованість за кредитом; 511,05 грн. - заборгованість за процентами (а.с.4). Так, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України). Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Встановлено,\~що відповідач\~належним чином\~не виконує\~своїх зобов`язань\~за кредитним\~договором,\~не погашає\~заборгованість,\~що є\~порушенням законних\~прав та\~інтересів банку,\~а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №17332/107/2022 від 26.09.2022 року в розмірі 7\~103,76 грн, розмір якої відповідачем не спростований, а відтак позов є підставним та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved