Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

У лютому 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, Приватний виконавець Київського міського округу Лисенко Сергій Олексійович, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенка С.О. перебуває виконавче провадження №\~68403192, відкрите на підставі виконавчого напису №\~4333, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості в сумі 7\~546\~609,96 грн. В межах виконавчого провадження №\~68403192 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лисенком С.О. 27 січня 2021 року було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] . Так, у спірному виконавчому написі зазначено, що з боржника [PERSON] стягується заборгованість на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», яка виникла на підставі Кредитного договору №63/П/99/2007-840 від 19 березня 2007 року, який укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра». Право вимоги перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент» на підставі Договору № GL48N718070 blank_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року, укладений між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (відповідно до Договору GL48N718070 blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, укладеним між Первісним кредитором Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент». Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 серпня 2019 року по 08 листопада 2021 року. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушення нотаріусом вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, і Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172. На підставі викладеного, просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., зареєстрований в реєстрі за №\~4333, яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», заборгованості в сумі 7\~546\~609,96 грн. та стягнути з ТОВ «Брайт Інвестмент» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1\~040,00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2022 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили. Позивач повідомлявся належним чином про розгляд справи. Заяв, клопотань від позивача станом на момент розгляду справи не надійшло. У позові просив розгляд справи здійснювати без участі позивача. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Заяв, клопотань від відповідача станом на момент розгляду справи не надійшло. Третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович пояснень по суті справи суду не надав. Заяв, клопотань від третьої особи станом на момент розгляду справи не надійшло. Третя особа Приватний виконавець Київського міського округу Лисенко Сергій Олексійович пояснень по суті справи суду не надав. Заяв, клопотань від третьої особи станом на момент розгляду справи не надійшло. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19 березня 2007 року між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» було укладено кредитний договір №\~63/П/99/2007-840 за яким позичальник у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання отримав грошові кошти в розмірі 126\~000,00 доларів США строком до 19 березня 2022 року. 15 листопада 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за №\~4333 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», до якого право вимоги перейшло на підставі Договору №\~GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року, укладений між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (відповідно до Договору GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, укладеним між Первісним кредитором Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості, яка виникла на підставі Кредитного договору №\~63/П/99/2007-840, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в сумі 7\~546\~609,96 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 серпня 2019 року по 08 листопада 2021 року. 27 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лисенком С.О. відкрито виконавче провадження №\~68403192 з примусового виконання виконавчого напису №\~4333, виданого 15 листопада 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» борг у розмірі 7\~546\~609,96 грн. 17 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лисенком С.О. в межах ВП №\~68403192 на адресу [PERSON] було направлено вимогу приватного виконавця про сплату боргу у розмірі 7\~546\~609,96 грн., основну винагороду 754\~660,99 грн., 881 грн. витрати на проведення виконавчих дій, а всього 8\~302\~151,95 грн. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені обставини справи свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 листопада 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14. Так, п.п. 1, 1-1 вказаного вище Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами. Зокрема, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (п. 1 Переліку документів). Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений 19 березня 2007 року між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» кредитний договір № 63/П/99/2007-840, який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду № 910/10374/17 від 21.09.2021 року. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком зазначений у написі, є безспірними. Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1\~040,00 грн.

Outcome: approved