Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Керівник Центральної окружної прокуратури м. Дніпра звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Дніпропетровської обласної ради до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,у якій\~позивач просив\~стягнути з\~відповідача матеріальну шкоду у розмірі 22\~852,98 грн., понесених закладом охорони здоров`я, на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.11.2020 близько 21 години 20 хвилин водій [PERSON] керуючи власним технічно-справним автомобілем «OPEL CORSA» реєстраційний номер [NUMBER] , рухався в Чечелівському районі м. Дніпра по пр. Богдана Хмельницького з боку вул. Титова в напрямку вул. Будівельників. Під час руху водій [PERSON] , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 («пішохідний перехід»), який розташований в районі будинку №36а, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме пішохода [PERSON] , який перетинав проїзну частину дороги зліва направо за напрямком руху автомобіля, заходів до зменшення швидкості, а вразі потреби зупинки, для надання йому дороги не прийняв, продовживши рух виїхав на нерегульований пішохідний перехід де скоїв наїзд на неповнолітньго пішохода [PERSON] . Наразі, у результаті злочинних дій [PERSON] , неповнолітньому потерпілому [PERSON] 20.11.2020 в результаті дорожньо-транспортної пригоди спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта №222е від 01.02.2021 відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Ухвалою Красногвардійського районного суду від 14.05.2021 у справі №204/3037/21 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, а кримінальне провадження №12020040030002074 відносно [PERSON] - закрито. У зв`язку із завданими тілесними ушкодженнями неповнолітній [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології, анестезіології та інтенсивної терапії у КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР. Відповідно до відповіді КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради» ДОР №574 від 18.03.2024, вартість лікування [PERSON] склала 22 852, 98 грн., з яких 5883,20 грн. підлягають стягненню до місцевого бюджету, 16969,68 грн. - до Державного бюджету України. Прокурор вважає, що невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного та місцевого бюджетів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів та інтересів територіальної громади. Оскільки лікування потерпілого здійснювалося за кошти державного бюджету, отримані закладом від НСЗУ за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, та за кошти місцевого бюджету, відповідно, контролювати питання ефективності їх використання та повернення є органи, що є розпорядниками вказаних коштів, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута з повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 17.06.2024, а також відповідачу та третій особі було направлено копію позовної заяви із додатками. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представники Національної служби здоров`я України та Дніпропетровської обласної ради у судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь належним чином, причини неявки суду не повідомив та відзиву не надав. Представник третьої особи Комунальне підприємство «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відомостей про причини неявки суду не надав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду від 14.05.2021 у справі №204/3037/21 кримінальне провадження №12020040030002074 за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст.286 КУ України - закрито. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.І ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілими [PERSON] (а.с.13-14) .Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 24.05.2021. У зв`язку із завданими тілесними ушкодженнями неповнолітній [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології, анестезіології та інтенсивної терапії у КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР Факт лікування потерпілого [PERSON] та витрат на його лікування підтверджуються довідкою КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради» ДОР (а.с.17). Відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради №205/12/VIII від 28.07.2022 назву комунального підприємства «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради змінено на комунальне підприємство «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради(23-24). Відповідно до відповіді КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради» ДОР №574 від 18.03.2024, вартість лікування склала 22 852, 98 грн., з яких 5883,20 грн. підлягають стягненню до місцевого бюджету, 16969,68 грн. - до Державного бюджету України. Витрати на лікування потерпілого в добровільному порядку не відшкодовані, понесені витрати підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи, а саме з відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілої. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілої за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Листом від 18.03.2024 № 574 КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР надано детальний розрахунок вартості лікування [PERSON] , відповідно до якого з Державного бюджету України (кошти НСЗУ) витрачено 16969,68 грн, з обласного бюджету - 5883,20 грн. Таким чином, на підставі ст. 1206 ЦК України вартість лікування в сумі 16969,68 грн, сплачена НСЗУ на підставі Закону України «Про медичні гарантії» згідно та згідно договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, підлягає стягненню до Державного бюджету України, а витрати лікарні, що залишилися непокриті згідно укладеного договору в сумі 5883,20 грн, підлягають стягненню до місцевого бюджету. Наразі механізм КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР змінено і воно здійснюється НСЗУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного бслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг а лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР, пов`язані наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті іа реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми, зокрема на 2021 рік. В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого, котрий перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КП «Регіональний ведичний центр родинного здоров`я» ДОР, дані кошти в сумі 16969,68 грн. необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України, а кошти в сумі 5883,20 грн. - до обласного бюджету. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] , під час судового розгляду не надав суду жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи у матеріалах справи відсутні. З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість та підстави позовних вимог, право позивача підлягає захисту у спосіб визначений у позовній заяві, тому позов необхідно задовольнити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн., оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved