Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано 13.11.2013 року. Син з 2021 року навчається у Дніпропровському професійному залізничному ліцею м.Дніпро на 3-му курсі денного відділення 11 рівня акредитації. Термін закінчення навчального закладу 15 лютого 2025 року. Син потребує матеріальної допомоги, так як має потребу у їжі, одязі, потрібні кошти на оплату інтернету, підручників. Тому вона вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини його заробітку (доходу), щомісячно на користь [PERSON] на час його навчання і до закінчення терміну навчання 15 лютого 2025 року. 21.08.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~03.09.2024 року від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що він дійсно перебував в зареєстрованому шлюбі з позивачкою до 13.11.2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою, ним сплачувалися аліменти на утримання дитини до його повноліття. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) на період його навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, оскільки на теперішній час у нього на утриманні знаходиться малолітній син [PERSON] , [INFO] , який теж потребує коштів на його утримання; також зазначає, що в 2022 році ним отримано травмування внаслідок якого у нього погіршився стан здоров`я у зв`язку з чим він потребує додаткових коштів на лікування. Позивач в судове засідання не явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] в м.П`ятихатки Дніпропетровської області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.4) Згідно довідки №71 від 22.05.2024 року - [PERSON] з 2021 року вступив до Дніпровського професійного залізничного ліцею м.Дніпро на теперішній час навчається в групі №2 на ІІІ курсі денного відділення ІІ рівня акредитації за професією:" Слюсар з ремонту рухомого складу. Машиніст тепловоза. Машиніст електровоза". Термін закінчення навчального закладу - 15.02. 2025 року. (а.с.6) Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Суд вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивач, так і відповідач. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітнього сина, який продовжує навчатися, суд не встановив наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітнього сина. З заяви відповідача вбачається, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) в зв`язку з погіршення його стану здоров`я та перебуванням на його утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що із матеріалів справи вбачається, що син сторін будь-якого доходу не має (зокрема він не отримує стипендію), не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання, а також те, що він перебуває на повному утриманні матері. Таким чином, враховуючи те, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, вказані витрати є доведеними. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує дані відповідача, його матеріальне становище, те що відповідач, має на утриманні малолітню дитину. Також суд враховує, що позивачка не надала суду детальний розрахунок потреб коштів на утримання дитини під час його навчання, окрім довідки про його зарахування та навчання у навчальному закладі. При цьому, сам факт такого навчання суд пов`язує з необхідністю надання батьками матеріальної допомоги дитині. Виходячи з засад розумності та справедливості, інтересів дитини, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Крім того,стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. П. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial