Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду по позовом до [PERSON] третя особа: Орган опіки та піклування Виконкому Шевченківської районної у м.Полтаві ради про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні з дитиною, шляхом визнання способів у вихованні та в становлення графіку зустрічей. Прохав суд: зобов`язати [PERSON] , [INFO] , не чинити перешкод [PERSON] , [INFO] , у спілкуванні з донькою - [PERSON] , [INFO] . Встановити батькові [PERSON] такий порядок участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] : кожної суботи щомісяця з 10.00 год. до 18.00 год. неділі за місцем проживання батька та в громадських місцях культурно-розважального характеру, що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають віку дитини, за бажанням дитини, з урахуванням стану здоров?я дитини за попередньою домовленістю з матір?ю. Якщо батько не має змоги забрати дитину у визначений час побачень, то цей час відкладається на інший - за домовленістю обох батьків. У дні зустрічей мати можливість батьку забирати дитину з дошкільного та шкільного закладу освіти особисто. Спільний відпочинок з батьком в період його відпустки не більше 15 днів, за домовленістю з матір?ю без її присутності та за бажанням дитини; спілкування засобами телефонного зв?язку батька з донькою у період бадьорості дитини, з урахуванням його режиму дня, стану здоров?я, бажання спілкуватись із батьком. У день народження [PERSON] дозволити матері та батьку зустрічі з дитиною по черзі через рік з 09.00 год. до 19.00 год., починаючи з дня народження [PERSON] , який вона проведе з матір?ю; у новорічні свята зустрічі з дитиною по черзі через рік починаючи з 12.00 год. 31 грудня 2021 р. до 12.00 год. 01 січня 2022 який вона проведе з батьком, за попередньою домовленістю з матір?ю. В обґрунтування позову зазначив, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 08.08.2015 року виконавчим комітетом Новогалищинської селищної ради Козельщанського району Полтавської області, актовий запис №7. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 22.11.2017 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] разом з матірю - [PERSON] . Зазначив, що з моменту розірвання шлюбу у нього з [PERSON] почали виникати конфлікти щодо його участі у вихованні та побаченнях з донькою. Вказує. Що відповідачка неодноразово відмовляла йому у зустрічах з донькою, ігнорувала дзвінки та повідомлення, не зявлялася у погодженому місці зустрічі. Згідно судового наказу виданого Октябрським районним судом м.Полтави від 28.03.20119 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Згідно довідки виданої Південно-східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області від 14.07.2022 року за №611 вказано, що станом на 30.06.2022 року у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу №554/2016/19. Позивач, вказує, що його колишня дружина чинить перешкоди йому як батьку у спілкуванні з дитиною. Позивач звертався до Шевченківської районної у м.Полтаві ради з приводу надання можливості брати участь у вихованні доньки. Згідно рішення Шевченківської районної у місті Полтаві ради від 12.06.2018 року було визначено наступний порядок участі, як батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] , а саме: за попередньою домовленістю з матір?ю у м. Полтаві, у будь-які вихідні дні місяця з 9:00 до 19:00 години в присутності матері дитини з правом прогулянок по місту, а також відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан її здоров?я ; спілкування батька з донькою під час святкових днів, дня народження дитини. При відвідуванні гр. [PERSON] м. Полтави серед тижня, він має можливість спілкуватися з донькою після перебування її в дитячому закладі з 17:00 до 19:00 години. Але незважаючи на вказане рішення [PERSON] , його ігнорує та ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування. Зазначає, що він 16.08.2021 року звертався з заявою до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві Ради про прийняття мір з приводу невиконання [PERSON] рішення Шевченківської районної у місті Полтаві ради від 12.06.2018 року. Згідно відповіді Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 01.09.2021 року за №К02.1-1/1136 вказано, що відповідно до ст.159 СК України, якщо той з батьків, з яким проживає дитина, чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні тому з батьків, хто проживає окремо, зокрема, якщо ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду. 03.08.2022 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. 23.02.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 14.10.2022 року на адресу суду надійшов відзив по справі від відповідача на позовну заяву, в якому зазначила, що з 08.08.2015 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] .. 22.11.2017 рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/8251/17 між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб, визначено місце проживання дитини з матір`ю. За зверненням позивача [PERSON] рішенням Шевченківської районної у м. Полтаві ради №112 від 12.06.2018 «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною» визначено порядок спілкування позивача з дитиною. З червня 2018 року позивач реалізує надані йому права нерегулярно, але жодні перешкоди з боку відповідача не чиняться. На підставі судового наказу №554/2016/19 від 28.03.2019, виданого Октябрським районним судом м. Полтави з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2019 і до повноліття дитини. Позовна заява, ані додані до неї документи жодним чином не пояснюють і не доводять наявність та суть заявлених позивачем перешкод: в чому вони полягали, коли були вчинені, чим це доводиться. Фактично таке твердження позивача носить описовий неконструктивний та суб`єктивний характер, який має вигляд безпідставного і необґрунтованого звинувачення. Враховуючи, що наразі існує чинний порядок участі позивача у спілкування та вихованні дитини, встановлений відповідним компетентним органом - Шевченківською районною у м. Полтаві радою, як орган опіки та піклування, розгляд судом цього питання є недоречним. Позивач не довів порушення з боку відповідача. При цьому вимога про встановлення способу участі у спілкуванні і вихованні дитини повністю дублює спосіб, встановлений Шевченківською районною у м. Полтаві радою. Отже, позивач не просить його змінити. Як встановлено Шевченківською районною у м. Полтаві радою, як органом опіки та піклування під час обстеження умов проживання дитини, умови проживання дитини не викликають сумнівів у наявності безпечного і комфортного середовища, дитина забезпечена усіма необхідними речами для життєдіяльності і розвитку згідно віку, сімейні відносини в родині побудовані на засадах поваги, дружби і любові. Наданий позивачем акт обстеження умов проживання дитини жодним чином не свідчить про порушення його прав чи порушення прав та інтересів дитини відповідачкою, у зв`язку з чим прохає відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та зазначає, що категорично проти зміни графіку зустрічей. Вказала, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 29.07.2020 року, справа №554/2403/20 відмовлено у аналогічному позові [PERSON] до відповідача, тому вважає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами. Зазначає, що позивач не намагається зустрічатися з дитиною, та перешкоди йому не чиняться. Доказів наявності перешкод після винесення рішення суду від 29.07.2020 року позивачем не надано. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити з огляду на те, що він є батьком дитини та бажає п риймати участь у її вихованні. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Захаров Т.Г. відносно позову заперечував у повному обсязі та прохав відмовити у його задоволенні. Зазначив, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження порушення прав позивача. Представник третьої особи за довіреністю Сомик Д.., прохала проводити розгляд справи за її відсутності та винести рішення, яке буде відповідати, як найкращим забезпеченням інтересів дитини, надала суду рішення виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради за № 112 «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька з малолітньою дитиною», котрим визначено порядок участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову повністю. Судом встановлено, що 22.11.2017 рішенням Октябрського районного суду м.Полтави у цивільній справі №554/8251/17 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини - задоволено повністю. Шлюб, зареєстрований 08.08.2015 виконавчим комітетом Новогалещинської селищної ради Козельщанського району Полтавської області, актовий запис №7 між сторонами - розірвано. Визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] . Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як слідує із рішення, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2015. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] .. Таким чином, батьками [PERSON] , [INFO] є : [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Відповідно до витягу з рішення виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 12.06.2018 за №112 «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька з малолітньою дитиною» вирішено : розглянувши заяву [PERSON] 1 та додані до неї документи, висновок служби у справах дітей, визначити наступний порядок участі батька, у виховані та спілкуванні зі своєю малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , : за попередньою домовленістю з матір`ю, у м. Полтаві, у будь-які вихідні дні місяця з 09:00 до 19:00 години в присутності матері дитини з правом прогулянок по місту, а також відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан її здоров`я; спілкування батька з донькою під час святкових днів, дня народження дитини. При відвідуванні [PERSON] м. Полтави серед тижня, він має можливість спілкуватися з донькою після перебування її в дитячому закладі з 17:00 до 19:00 години. Таким чином, 12.06.2018 рішенням виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради за № 112 «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька з малолітньою дитиною» визначено порядок участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою. Окрім того, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 29.07.2020 року, справа №554/2403/20 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] третя особа орган опіки та піклування Шевченківського району в м.Полтаві в осбі Шевченківської районної у м.Полтаві ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з донькою відмовлено. Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність перешкод зі сторони відповідача у спілкуванні зі спільною донькою після винесення вказаного рішення. Відповідно до ч. 1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров"я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Згідно відповіді наданої начальником Національної поліції України ГУНП у м.Києві Соломянське управління поліції Іваном Жуком, звернення [PERSON] з приводу того, що колишня дружина [PERSON] проживає у [ADDRESS] чинить перешкоди у спілкуванні зі спільною донькою [PERSON] , [INFO] зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №54042 від 21.12.2022 Соломянського управління поліції ГУНП у місті Києві, розглянуто. [PERSON] не проти спілкування доньки з батьком у невстановлений розпорядженням Шевченківською РДА у м.Полтава час, але за попередньою домовленістю та бажанням доньки. Як слідує з матеріалів справи та встановлено у процесі розгляду справи [PERSON] рішення органу опіки та піклування виконує належним чином та не чинить перешкод у спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою. Суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на неправомірну поведінку відповідача та вчинення нею дій спрямованих на утворення перешкод для спілкування позивача з донькою. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, [PERSON] не надано доказів та судом не встановленно фактів того, що батько позбавлений можливості спілкуватися з донькою, що мати чинить перешкоди в спілкуванні з донькою та не виконує рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 12.06.2018 за №112 «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька з малолітньою дитиною». На підставі викладеного, суд приходить до висновку що позові [PERSON] про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні з дитиною, шляхом визнання способів у вихованні та в становлення графіку зустрічей задоволенню не підлягає. Тому суд вважає занеобхідне відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed