Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг, що надаються позивачем. Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 00003286 від 08.07.2014 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до п. 1 Договору предметом цього Договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , у якому квартира [ADDRESS] , загальною площею 148,9 кв.м. належить відповідачу з 12.08.2003 на праві приватної власності. У зв`язку із наявністю у відповідача заборгованості за Договором № 00003286 від 08.07.2014 між сторонами 23.11.2022 було укладено Договір № 000087 про реструктуризацію заборгованості, відповідно до якого відповідач визнав заборгованість, яка станом на дату укладання договору становила 70848,14 грн. За умовами договору про реструктуризацію заборгованості відповідач зобов`язався сплатити зазначену суму заборгованості до 30.01.2024, однак, відповідач не виконав умови договору, вносив платежі, із порушенням графіку та не погасив наявну перед позивачем заборгованість. У зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання з погашення заборгованості позивач звернуся до суду. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся. 10.09.2024 на адресу суду представником позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» направлено заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12.08.2003. Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру від 18.07.2024, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 08.07.2014 між ТОВ «Експлуатаційна компанія» та [PERSON] було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №00003286. Предметом вказаного Договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , у якому квартира [ADDRESS] , загальною площею 148,9 кв.м. належить споживачу з 12.08.2003 на праві приватної власності. За умовами вказаного договору виконавець здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території, надає житлово-комунальні послуги, передбачені умовами договору, в той час як споживач зобов`язався оплачувати такі послуги. Розпорядженням КМДА від 05.10.2017 № 1207 «Про внесення змін до Тарифів та структуру тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавця цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків зі споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця що настає за розрахунковим» було затверджено новий тариф в розмірі 6,95 грн. Як зазначено у позові, ТОВ «Експлуатаційна компанія» надає послуги вчасно та у повному обсязі, проте відповідач своїх обов`язків за укладеним договором не виконує, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість зі сплати послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території. 23.11.2022 між ТОВ «Експлуатаційна компанія» та [PERSON] було укладено Договір № 000087 на реструктуризацію заборгованості, відповідно до умов якого відповідач визнав заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 70848,14 грн та зобов`язався її сплатити згідно погодженого сторонами графіку, щомісячними платежами у строк до 30.01.2024. Оплата по даному договору не звільняє споживача від поточної оплати за житлово-комунальні послуги, що нараховуються виконавцем в період дії Договору. З проведеного позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково виконав умови договору на реструктуризацію заборгованості та не погасив у повному обсязі наявну заборгованість, внаслідок чого з листопада 2022 року по травень 2024 року у відповідача виникла заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, яка станом на кінець травня 2024 року становить 59829,48 грн. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано у спростування зазначеного будь-яких доказів, які б могли спростувати наведені у позовній заяві доводи позивача. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 59829,48 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved