Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

24\~липня 2024\~року КП\~«Тепловик» звернулось\~з позовом\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~13234\~грн 33\~коп.\~заборгованості за\~послуги теплопостачання,\~посилаючись на\~те,\~що відповідачі\~зареєстровані в\~квартирі [ADDRESS] ,\~і станом\~на 01\~липня 2024\~року заборгували\~підприємству 13234\~грн 33\~коп.\~за надані\~послуги з\~теплопостачання,\~з яких\~11995,96\~грн \~опалення;\~1074,06\~грн \~абонентська плата;\~23,91\~грн \~внески за\~заміну вузлів\~комерційного обліку\~теплової енергії;\~140,40\~грн внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії. В судове засідання представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подавали. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2024 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . За цією адресою КП «Тепловик» надає відповідачам послуги з теплопостачання, які вони отримують, однак в повному обсязі їх не оплачує. Станом на\~01\~липня 2024\~року за\~відповідачами рахується\~заборгованість за\~надані позивачем\~послуги з\~теплопостачання в\~сумі 13234\~грн 33\~коп.,\~з яких: 11995,96\~грн \~опалення;\~1074,06\~грн \~абонентська плата;\~23,91\~грн \~внески за\~заміну вузлів\~комерційного обліку\~теплової енергії;\~140,40\~грн внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії. Вказані обставини підтверджуються: роздруківкою розрахунку заборгованості особового рахунку [NUMBER] абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за послуги з теплопостачання; Витягом № 03-26/732/2024 від 02 квітня 2024 року, виданого відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Тлумачення частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності), пов`язується з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії. Відповідно до частини першої статті 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Тобто, за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особи, місце проживання яких зареєстроване у квартирі у встановленому законом порядку, а також власники (співвласники) квартир, зобов`язані їх утримувати, у тому числі, нести витрати по оплаті фактично наданих житлово-комунальних послуг нарівні з іншими дієздатними, які проживають та/або зареєстровані у житлі, або співвласниками. Згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень. Місця загального користування (МЗК) загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (ВФС) втрати теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, у тому числі в індивідуальному тепловому пункті. Нарахування за МЗК та ВФС нараховуються та розподіляються на усіх мешканців будинку згідно «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315. Відповідно до п.39 постанови КМУ №1182 від 11.12.2019 року «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води», споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Крім того, споживач не звільняється від плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) у разі відключення (відокремлення) квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Відповідно до\~ч.4,\~6\~ст.10\~Закону України\~«Про комерційний\~облік теплової\~енергії та\~водопостачання»,\~розподіл між\~споживачами обсягів\~спожитих у\~будівлі комунальних\~послуг здійснюється\~відповідно до\~методики,\~затвердженої центральним\~органом виконавчої\~влади,\~що забезпечує\~формування державної\~політики у\~сфері житлово-комунального\~господарства. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Згідно наданого\~представником позивача\~розрахунку загальна\~сума заборгованості\~станом на\~01\~липня 2024\~року становить\~13\~234\~грн 33\~коп.,\~з яких:11995,96\~грн \~опалення;\~1074,06\~грн \~абонентська плата;\~23,91\~грн \~внески за\~заміну вузлів\~комерційного обліку\~теплової енергії;\~140,40\~грн внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь КП «Тепловик» підлягає стягненню заборгованість з оплати за надані послуги з теплопостачання, яка утворилась станом на 01 липня 2024 року в сумі 13234 грн 33 коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved