Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що громадянка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] . Батьком неповнолітньої [PERSON] записаний [PERSON] згідно із ст. 133 Сімейного Кодексу України. Громадянин [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За непідтвердженою інформацією тривалий час перебуває на заробітках за межами України. Батьком малолітньої [PERSON] записаний [PERSON] згідно із ст. 133 Сімейного Кодексу України. Громадянин [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , має нову родину, спільно з дружиною виховує двох дітей, офіційно працює. За наявної інформації батьки стосунків з доньками не підтримують, але регулярно сплачують аліменти. У лютому 2023 року до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшла інформація адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 21 щодо неповнолітньої [PERSON] . З інформації вбачалося, що неповнолітня не має постійного місця проживання, тривалий час мешкає у сторонніх осіб. Мати [PERSON] не виявляє своєї зацікавленості щодо долі доньки, не забезпечує дитину необхідним, не контролює навчальний процес дитини. В результаті проведеної роботи вдалося встановити, що громадянка [PERSON] тривалий час не працює, не має доходу для виховання та утримання дітей, за місцем проживання не створила умов для проживання та виховання дівчат. Громадянка [PERSON] спільно із співмешканцем зловживає алкогольними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння конфліктує із співмешканцем, все це відбувається в присутності дітей. Інформація щодо родини направлена до Черкаського міського центру соціальних служб для проведення роботи в межах наданих повноважень та підвищення батьківського потенціалу. За інформацією Центру від 30.06.2023 № 829 родину знято із соціального супроводу з негативним результатом, у зв`язку з тим, що мати порушувала умови договору, не відвідувала консультації фахівців. 01.09.2023 родину відвідано за місцем проживання працівниками служби у справах дітей з метою перевірки анонімної інформації про факти невиконання громадянкою [PERSON] батьківських обов`язків. На момент відвідування родини було встановлено, що житлово-побутові умови проживання дітей незадовільні, в помешканні брудно, санітарно-гігієнічні норми не дотримуються, відсутні продукти харчування, помешкання захаращене мотлохом. Мати не змогла пояснити причини відсутності дітей вдома. Також з`ясовано, що малолітня [PERSON] не зарахована до навчального закладу, у зв`язку з відсутністю відповідного пакету документів. Того ж дня працівниками ювенальної превенції неповнолітню [PERSON] та малолітню [PERSON] влаштовано до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей ЧОР». 07.09.2023 неповнолітня [PERSON] , яка народилася [INFO] , та малолітня [PERSON] , яка народилася [INFO] поставлені на облік в службі у справах дітей, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах, а саме: проживають в родині, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. В листопаді 2023 року на засіданні міждисциплінарної команди розглядалося питання щодо подальшої роботи з родиною [PERSON] . За інформацією фахівця Черкаського міського центру соціальних служб, громадянка [PERSON] з фахівцями центру не працює, від соціального супроводу відмовилася. Представник комунального закладу, де перебувають дівчата, вказали, що мати дітей в закладі відвідує не регулярно, з психологом закладу не працює. Громадянка [PERSON] повідомила, що змінила місце проживання, перебуває в пошуках роботи, та немає часу відвідувати консультації психологів центру. Їй було вказано, що розлучення матері з дітьми не перешкоджає їх відвідувати у Центрі, однак вона цим правом не користується. Члени міждисциплінарної команди рекомендували громадянці [PERSON] найближчим часом укласти договір про соціальний супровід з Черкаським міським центром соціальних служб та звернутися до служби у справах дітей із заявою щодо повернення дітей на виховання в родину. 30.11.2023 громадянка [PERSON] відвідала службу у справах дітей та повідомила, що вона не працює, немає самостійного доходу, проживає у чергового співмешканця, немає відповідного пакету документів для звернення із заявою щодо повернення дітей в родину. 13.01.2024 громадянка [PERSON] відвідала службу у справах дітей та надала заяву про те, що не заперечує проти відібрання в неї дітей без позбавлення батьківських прав, оскільки перебуває в скрутному матеріальному стані. У зв`язку з цим, просить відібрати неповнолітню [PERSON] , яка народилася [INFO] , та малолітню [PERSON] , яка народилася [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав; стягнути з громадянки [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , в розмірі всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь неповнолітньої [PERSON] , на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття; Стягнути з громадянки [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь неповнолітньої [PERSON] , на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття; неповнолітніх дітей передати органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. Ухвалою від 29 травня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 25 червня 2024 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, по якій, окрім первісних позивних вимог також просив позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] ; стягнути з громадянина [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , в розмірі частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття; позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] ; стягнути з громадянина [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , в розмірі частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття. Ухвалою суду від 25 червня 2024 року прийнято уточнену позовну заяву до розгляду, залучено до участі в справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, первісні та уточнені позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що громадянка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] . Батьком неповнолітньої [PERSON] записаний [PERSON] згідно із ст. 133 Сімейного Кодексу України. Громадянин [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За непідтвердженою інформацією тривалий час перебуває на заробітках за межами України. Батьком малолітньої [PERSON] записаний [PERSON] згідно із ст. 133 Сімейного Кодексу України. Громадянин [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , має нову родину, спільно з дружиною виховує двох дітей, офіційно працює. За наявної інформації батьки стосунків з доньками не підтримують, але регулярно сплачують аліменти. У лютому 2023 року до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшла інформація адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 21 щодо неповнолітньої [PERSON] . З інформації вбачалося, що неповнолітня не має постійного місця проживання, тривалий час мешкає у сторонніх осіб. Мати [PERSON] не виявляє своєї зацікавленості щодо долі доньки, не забезпечує дитину необхідним, не контролює навчальний процес дитини. В результаті проведеної роботи вдалося встановити, що громадянка [PERSON] тривалий час не працює, не має доходу для виховання та утримання дітей, за місцем проживання не створила умов для проживання та виховання дівчат. Громадянка [PERSON] спільно із співмешканцем зловживає алкогольними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння конфліктує із співмешканцем, все це відбувається в присутності дітей. Інформація щодо родини направлена до Черкаського міського центру соціальних служб для проведення роботи в межах наданих повноважень та підвищення батьківського потенціалу. За інформацією Центру від 30.06.2023 № 829 родину знято із соціального супроводу з негативним результатом, у зв`язку з тим, що мати порушувала умови договору, не відвідувала консультації фахівців. 01.09.2023 родину відвідано за місцем проживання працівниками служби у справах дітей з метою перевірки анонімної інформації про факти невиконання громадянкою [PERSON] батьківських обов`язків. На момент відвідування родини було встановлено, що житлово-побутові умови проживання дітей незадовільні, в помешканні брудно, санітарно-гігієнічні норми не дотримуються, відсутні продукти харчування, помешкання захаращене мотлохом. Мати не змогла пояснити причини відсутності дітей вдома. Також з`ясовано, що малолітня [PERSON] не зарахована до навчального закладу, у зв`язку з відсутністю відповідного пакету документів. Того ж дня працівниками ювенальної превенції неповнолітню [PERSON] та малолітню [PERSON] влаштовано до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей ЧОР». 07.09.2023 неповнолітня [PERSON] , яка народилася [INFO] , та малолітня [PERSON] , яка народилася [INFO] поставлені на облік в службі у справах дітей, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах, а саме: проживають в родині, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. В листопаді 2023 року на засіданні міждисциплінарної команди розглядалося питання щодо подальшої роботи з родиною [PERSON] . За інформацією фахівця Черкаського міського центру соціальних служб, громадянка [PERSON] з фахівцями центру не працює, від соціального супроводу відмовилася. Представник комунального закладу, де перебувають дівчата, вказали, що мати дітей в закладі відвідує не регулярно, з психологом закладу не працює. Громадянка [PERSON] повідомила, що змінила місце проживання, перебуває в пошуках роботи, та немає часу відвідувати консультації психологів центру. Їй було вказано, що розлучення матері з дітьми не перешкоджає їх відвідувати у Центрі, однак вона цим правом не користується. Члени міждисциплінарної команди рекомендували громадянці [PERSON] найближчим часом укласти договір про соціальний супровід з Черкаським міським центром соціальних служб та звернутися до служби у справах дітей із заявою щодо повернення дітей на виховання в родину. 30.11.2023 громадянка [PERSON] відвідала службу у справах дітей та повідомила, що вона не працює, немає самостійного доходу, проживає у чергового співмешканця, немає відповідного пакету документів для звернення із заявою щодо повернення дітей в родину. 13.01.2024 громадянка [PERSON] відвідала службу у справах дітей та надала заяву про те, що не заперечує проти відібрання в неї дітей без позбавлення батьківських прав, оскільки перебуває в скрутному матеріальному стані. Згідно висновку від 14.02.2024 року, Виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування вважає, що відібрання неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , та малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам дітей. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. 4.1 ст. 18 та ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» вказує, що, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Стаття 170 СК України вказує, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках. Відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав - це або крок до оздоровлення неблагополучної сім`ї, або, навпаки, крок до повного припинення правовідносин шляхом позбавлення батьківських прав зі всіма наслідками. Відповідно до норм Сімейного кодексу кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 2 п.16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги слід задовольнити та відібрати неповнолітніх дітей від матері без позбавлення її батьківських прав, та стягнути з матері аліменти на утримання дітей. При цьому суд зауважує, що відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом. Згідно з вимогами ч.3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Отже, відповідачка [PERSON] не позбавлена можливості звернутись в суд із позовом про повернення їй дитини. Щодо уточнених позовних вимог про позбавлення батьківських прав батьків неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне. Встановлено, що неповнолітня [PERSON] , яка народилася [INFO] , має батька [PERSON] , малолітня [PERSON] , яка народилася [INFO] , має батька [PERSON] . Відомості про батька в свідоцтво про народження дитини внесені відповідно до ст. 133 Сімейного Кодексу України. 07.09.2023 неповнолітня [PERSON] та малолітня [PERSON] , поставлені на облік в службі у справах дітей, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах, а саме: проживають в родині, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Батьки були повідомлені, що їх діти перебувають в державному закладі, але протягом вересня 2023 року - травня 2024 року не звернулися із заявами щодо повернення дитини на виховання в родину. Натомість, 14.05.2024 батько [PERSON] надіслав на адресу служби у справах дітей за допомогою мессенджера «Viber» заяву погодження на позбавлення батьківських прав. До заяви додана копія паспорту, а 15.05.2024 на засіданні Комісії батько [PERSON] повідомив, що стосунків з донькою не підтримує, не має бажання забирати доньку із закладу та погоджується на позбавлення його батьківських прав. Наявними документами підтверджено, що протягом тривалого часу батьки ухиляються від виконання покладених на них обов`язків по вихованню, утриманню та лікуванню дітей, що виражається в їх бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками, чим позбавили доньок права на належне батьківське виховання та утримання. Комісією не встановлено жодних обставин, які б унеможливлювали виконання батьком [PERSON] та [PERSON] обов`язків по вихованню дітей. Згідно висновку від 27.05.2024 року, Виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] . Згідно висновку від 27.05.2024 року, Виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] . Судом також встановлено, що згідно наказів Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 189 та № 190 від 15 липня 2024 року малолітню [PERSON] та неповнолітню [PERSON] тимчасово влаштовано у дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] строком на шість місяців, у зв`язку з встановленням факту відсутності батьківського піклування. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Частиною 4 ст. 155 СК України визначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Враховуючи викладене, а саме те, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей, ними не займаються, не виховують, не створюють нормальних умов для їх утримання, не цікавляться їх життям та здоров`ям, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved