Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] , звернувся до суду із позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що був зареєстрований 10.10.2014 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 904 від 10.10.2014. Ухвалою суду від 29.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 09 год. 15 хв. 19.08.2024. 12.08.2024 надійшла заява [PERSON] про визнання позову та розгляд справи без її участі. 16.08.2024 надійшла заява представника Позивача про розгляд справи без участі, у якій Позивач також зазначає, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою суду від 19.08.2024 розгляд справи відкладено на 9 год. 15 хв. 16.09.2024 для надання Позивачу можливості надати суду засідання оригінал свідоцтва про шлюб та оригінал або засвідчену у встановленому законодавством порядку копію договору про надання правової допомоги б/н від 18.07.2024. 26.08.2024 Позивач надав зазначені документи для долучення до матеріалів справи та 12.09.2024 надав заяву про розгляд справи без участі Позивача та його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Оскільки Відповідач у, встановлений частиною сьомою статті 178 ЦПК України, строк не надав відзив на позовну заяву, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною восьмою статті 178 ЦПК України. Таким чином, [PERSON] повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, та, зважаючи на те, що позивачка у заяві про проведення розгляду справи за її відсутності зазначила, що проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного судового рішення не заперечувала, суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб\~серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10.10.2014 року, актовий запис №904, місце державної реєстрації: Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. У шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом РАЦС Західного внутрішнього міського округу м.Краснодар Управління РАЦС Краснодарського краю Російської Федерації V-АГ № 684369 від 17.01.2017, переклад виконав перекладач [PERSON] , особу перекладача встановив, дієздатність та кваліфікацію перевірив приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бистрицька А.П. (зареєстровано за № 344, 345 від 22.02.2021). [PERSON] є громадянкою Російської Федерації. Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» вибір права - право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом. Відповідно до статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до статті 63 Закону України «Про міжнародне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано в Україні, Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, та позивач є громадянином України, і проживає в Україні, а отже, розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги статті 110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності до частини першої статті 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вбачає наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved