Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

У липні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1356. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, сторони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим. 02 серпня 2024 року судом постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги повністю визнав, проти їх задоволення не заперечував За таких обставин та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання не фіксувалось звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1356. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час позивачка з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують, спір щодо поділу майна між подружжям та місця проживання дитини на даний час відсутній. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинились, спільне життя суперечить інтересам сторін. Відповідач вимоги позову визнає повністю, що не порушує його прав, а також прав, свобод чи інтересів інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.142 ЦПК України, враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову за вимоги про розірвання шлюбу, тобто, у розмірі 605 грн. 60 коп. Тому, з урахуванням повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 50 відсотків від сплаченого нею судового збору за подачу позову про розірвання шлюбу, тобто 605 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 24, 114, ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved