Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивачка [PERSON] через свого представника - адвоката Кузьмінова Д.В. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Котляр Анна Ігорівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка у подальшому була уточнена. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] .. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємці першої та другої черги після померлого відсутні. Найближчим спадкоємцем після смерті [PERSON] є його двоюрідні сестри [PERSON] та [PERSON] , які є дочками рідного брата батька померлого - [PERSON] . [PERSON] на спадщину не претендує. [PERSON] \~та [PERSON] \~між собою\~є рідними\~братами.\~Дочкою [PERSON] \~є [PERSON] . Сином [PERSON] є [PERSON] . [PERSON] , дядько спадкодавця, помер [INFO] , у зв`язку чим, його дочка, позивачка по справі є спадкоємицею третьої черги за правом представлення. На період дії воєнного стану та ведення бойових дій на території України позивачка виїхала на тимчасове проживання до Франції, де проживає у м. Париж. 17.11.2023 за зверненням позивачки, радником з консульських питань Посольства України у Французькій Республіці було посвідчено її підпис на заяві про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з метою заведення спадкової справи приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. 18.11.2023 позивачка надіслала зазначену заяву засобами національного оператора поштового зв`язку Франції на адресу нотаріуса. Однак, заяву не було доставлено адресату та 22.01.2024 повернуто відправнику. Того ж дня позивачка повторно направила зазначену заяву на адресу приватного нотаріуса Хамули Н.Г. У подальшому, приватним нотаріусом Хамулою Н.Г. заяву [PERSON] було надіслано до приватного нотаріусу ЗМНО [PERSON] , оскільки останнім було заведено спадкову справу після померлого [PERSON] 20.02.2024 приватний нотаріус Котляр А.І. листом повідомила [PERSON] , що подана нею заява надіслана після спливу строку прийняття спадщини. Посилаючись на викладені обставини, просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Процесуальні дії у справі, позиція сторін. Ухвалою суду від 19.03.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, витребувано у Приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Котляр А.І. належним чином завірену копію спадкової справи №55/2023, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] .. Ухвалою суду від 26.04.2024 замінено відповідача у справі Запорізьку міську раду на належного відповідача [PERSON] .. Ухвалою суду від 25.07.2024 закрито підготовче засідання у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Кузьмінов Д.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі та без фіксації технічними засобами, про що до суду подав письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відзив на позовну заяву не подала. Представник відповідача адвокат Гончар Д.В. в судове засідання не з`явився. Третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Котляр Анна Ігорівна в судове засідання не з`явилась. У зв`язку із неявкою сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом обставини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.59). [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.61 зв. сторона). [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть від 31.08.1973 (а.с.60). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.09.1949 (а.с.61). [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 28.12.1954, Н-Костянтинівським сіль РАЦС, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.62). [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.63). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.62 зв. сторона). Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 535 від 14.12.1971, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . 26.12.1972 шлюб розірвано (а.с.56-58). Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, [PERSON] , [INFO] 16.02.1973 уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 71 від 16.02.1973 (а.с.54-55). [INFO] народився [PERSON] , його батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] , актовий запис №40, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, (а.с.7,51-53). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.6). [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] , [PERSON] , актовий запис №71, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.8). [INFO] народився [PERSON] , його батьками зазначені [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно, серії [NUMBER] (а.с.10). [INFO] народилась [PERSON] , її батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про народження, серія [NUMBER] , видане повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 169 (а.с.11). 17 листопада 2023 року радником з консульських питань Посольства України у Французькій Республіці [PERSON] було посвідчено підпис [PERSON] на заяві про прийняття спадщини, адресованій Приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Хамули Н.Г.(а.с.12). 20.02.2024 [PERSON] приватним нотаріусом Котляр А.І. письмово повідомлено про те, що спадкову справу №55/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] відкрито у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Котляр А.І. на підставі заяви інших спадкоємців. Заява [PERSON] надіслана приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Хамулі Н.Г. 22.01.2024, тобто після спливу строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с. 16). 27 вересня 2023 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Котляр А.І. звернулась [PERSON] , [INFO] , із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . У заяві зазначено, що крім неї спадкоємцем за законом є двоюрідна сестра спадкодавця [PERSON] (а.с.43). Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Котляр А.І. до майна померлого [INFO] [PERSON] 27.09.2023 заведено спадкову справу №55/2023 (номер у Спадковому реєстрі 71303605), відкриту (а.с. 42-86). Заява [PERSON] про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON] , згідно вхідного штампу надійшла до приватного нотаріуса Хамули Н.Г. - 14.02.2024, до приватного нотаріуса Котляр А.І. 19.02.2024 (а.с.44,76 зв. сторона). Як вбачається з договору від 03.12.1992 [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.70 зв. сторона 71). За життя [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою (а.с.76). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). До позовної заяви додано інформацію про поштове відправлення із зазначенням дати 18.11.2023, без перекладу на українську мову (а.с.13). Судом досліджено копію конверту про направлення поштового відправлення, адресованого приватному нотаріусу Хамулі Н.Г., трекер № RK713862975FR, дата на поштовому штампі 20.11.2023 (а.с.14). Нормативне обґрунтування. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частини першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У частині третій цієї статті зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Висновки суду. З досліджених під час розгляду справи доказів та обставин справи вбачається, що позивач на момент відкриття спадщини після померлого [PERSON] , який помер [INFO] перебувала в Республіці Франція. З метою прийняття спадщини у встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини позивачка [PERSON] звернулась до радника з консульських питань Посольства України у Французькій Республіці [PERSON] , яким 17 листопада 2023 року було посвідчено підпис [PERSON] на заяві про прийняття спадщини, адресованій Приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Хамули Н.Г. та 18.11.2023 [PERSON] направила поштою вказану заяву до приватного нотаріуса Хамули Н.Г.. Однак, з причин, які не залежали від волі позивачки заява про прийняття спадщини повернулась та у подальшому надійшла до приватного нотаріуса Хамули Н.Г. 14.02.2024, тобто після спливу строку для прийняття спадщини. Таким чином, позивачкою [PERSON] пропущений строк на звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов висновку, що строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини [PERSON] пропущений з поважних причин, а тому суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved