Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаною позовною заявою. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2024 зазначену справу передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2024 визначено головуючого суддю Петрова Д.В. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він ознайомився з публікацією в газеті «Наше місто» про оголошення про проведення конкурсу відповідно до умов якого було необхідно скласти слово з переплутаних літер та повідомити відповідь за номером телефону. Позивач прийняв рішення про участь в оголошеному конкурсі, склав слово з переплутаних літер та зателефонував за номером телефону. 08.01.2024 позивач отримав лист про безкоштовне нагородження заплановане на 29.01.2024 разом з актом дозволу, який останній власноручно заповнив. Крім того, позивач отримав картку власника документів, як переможець акції «Поштового клубу» з номером бажаної квартири [ADDRESS] , яка дає можливість оформлення ключів від квартири за умови виконання всіх інструкцій відповідно до правил проведення акції. Згідно наказу про офіційне закриття акції від 110.1.2024 результати розіграшу визнано справедливими, а позивача визнано головним переможцем. 12.01.2024 позивачем було отримано лист відповідно до якого за останнім було закріплено статус кандидата на виплату 395 000 грн з умовою заповнення бланку замовлення з сумою заповнення якого не повинна перевищувати 600 грн. Позивач письмово звертався до директора з вимогою виплатити позивачу як переможцю конкурсу суму виграшу, однак до теперішнього часу відповіді не отримав. Позивач вважає, що такими діями грубо порушуються його права, оскільки останній став переможцем конкурсу та має право на отримання грошових коштів в сумі 395 000 грн, подарунків, автомобіля та квартири. Ухвалою суду від 17.06.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 11.07.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що між ТОВ «ПК ШАНС» (замовник за договором) та ТОВ «ПРАКТИК СЕРВІС ЦЕНТР» (виконавець за договором) було укладено договір про надання послуг № 02 від 13.11.2023 року (надалі - Договір), згідно предмету якого ТОВ «ПРАКТИК СЕРВІС ЦЕНТР» приймає на себе зобов`язання систематично надавати послуги з організації та проведення заходів, необхідних для підвищення попиту та обсягів продажу товарі Замовника. Відповідно до підпункту 2.1.1. п. 2.1 розділу 2 Договору, Виконавець на власний розсуд розробляє концепцію проведення заходів (Маркетингові акції). Згідно до підпункту 2.1.2. п. 2.1 розділу 2 Договору, Виконавець відповідно до цього Договору та у взаємовідносинах перед третіми особами виступає організатором проведення визначених ним маркетингових акції для обмеженого кола осіб на території України з метою продажу товарів Замовника (тобто ТОВ «ПК ШАНС»). Також, враховуючи інформацію, що організатором Маркетингової акції є ТОВ «ПРАКТИК СЕРВІС ЦЕНТР», а строк проведення маркетингової акції складає з 18.12.2023 року по 30.12.2024 року. Тобто, зважаючи, що організатором маркетингової акції є інша юридична особа, а не Позивач та враховуючи, що строк завершення маркетингової акції - 30.12.2024 року, тобто маркетингова акція ще не завершена, у Позивача відсутні підстави для звернення до суду. Отже, ТОВ «ПК ШАНС» не приймало жодних рішень, які могли б порушувати безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача. Таким чином, права позивача відповідачем не порушено. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач ознайомився з публікацією в газеті «Наше місто» про оголошення про проведення конкурсу відповідно до умов якого було необхідно скласти слово з переплутаних літер та повідомити відповідь за номером телефону. Позивач прийняв рішення про участь в оголошеному конкурсі, склав слово з переплутаних літер та зателефонував за номером телефону. 08.01.2024 позивач отримав лист про безкоштовне нагородження заплановане на 29.01.2024 разом з актом дозволу, який останній власноручно заповнив. Крім того, позивач отримав картку власника документів, як переможець акції «Поштового клубу» з номером бажаної квартири [ADDRESS] , яка дає можливість оформлення ключів від квартири за умови виконання всіх інструкцій відповідно до правил проведення акції. Згідно наказу про офіційне закриття акції від 110.1.2024 результати розіграшу визнано справедливими, а позивача визнано головним переможцем. 12.01.2024 позивачем було отримано лист відповідно до якого за останнім було закріплено статус кандидата на виплату 395 000 грн з умовою заповнення бланку замовлення з сумою заповнення якого не повинна перевищувати 600 грн. Позивач письмово звертався до директора з вимогою виплатити позивачу як переможцю конкурсу суму виграшу, однак до теперішнього часу відповіді не отримав. За приписом ст. 1144 ЦК України особа має право публічно пообіцяти винагороду (нагороду) за передання їй відповідного результату (передання інформації, знайдення речі, знайдення фізичної особи тощо). Обіцянка винагороди є публічною, якщо вона сповіщена у засобах масової інформації або іншим чином невизначеному колу осіб. У сповіщенні публічної обіцянки винагороди мають бути визначені завдання, строк та місце його виконання, форма та розмір винагороди. Згідно до ст. 1148 ЦК України у разі виконання завдання і передання його результату особа, яка публічно обіцяла винагороду (нагороду), зобов`язана виплатити її. Акція (маркетинг) - це захід або комплекс заходів, здійснюваних для збільшення обсягів продажу, залучення нових покупців або підвищення зацікавленості постійних клієнтів, зміцнення позицій на ринку чи завоювання нових ринків. Основною метою акції є отримання прибутку. Орієнтована на кінцевих споживачів, посередників, партнерів або на вдосконалення маркетингового каналу (просування товару від виробника до споживача). Акція має стимулювати покупця до придбання товару чи групи товарів за рахунок привабливої пропозиції (розпродаж за зниженою ціною, додатковий безкоштовний бонус або подарунок, можливість довгострокової гарантії, безкоштовна доставка, покупка трьох одиниць товару за ціною двох і т. п.). Основним засобом впливу на споживача через акцію є реклама. Тоді, як конкурс - змагання, яке дає змогу виявити найгідніших із його учасників або найкраще з того, що надіслане на огляд. Також конкурс - відбір претендентів на заміщення деяких посад. Отже маркетингова акція та конкурс за своє суттю є відмінними. Так, маркетингові функції - це окремі види або комплекси видів спеціалізованої діяльності, що здійснюються в процесі функціонування підприємства як учасника ринку. Отже, на думку суду, отримані позивачем рекламні, інформаційно-рекламні матеріали із зазначенням в них його, як «переможця», «головного переможця» носять лише інформаційний характер. Що стосується посилання позивача на дотримання ним умов конкурсу та вчинення відповідачем дій, які проявляються, нібито, в публічній обіцянці винагороди за результатами проведення конкурсу, то дані доводи суд не приймає до уваги та вважає їх абсолютно безпідставними з огляду на те, що у відповідності до норм ст. 1151 ЦК України однією із умов проведення конкурсу є те, що засновник конкурсу повинен повідомити про його умови одночасно з оголошенням про конкурс або персонально кожному, хто виявив бажання брати участь у ньому. Отже саме оголошення про конкурс повинно містити інформацію про предмет конкурсу, суть завдання, тобто засновник конкурсу повинен описати завдання з визначенням вимог до роботи, результату, певної дії, які він бажає отримати; розмір винагороди (премії), яка може визначатися як у визначеній грошовій сумі, так і в іншій матеріальній цінності; строк подання творів на конкурс чи виконання певної дії, тобто строк надання досягнутого результату чи строк в який повинна бути виконана сама робота. Разом з тим, отримання позивачем рекламних, інформаційно-рекламних матеріалів із зазначенням в них його, як «переможця», «головного переможця» за умовами акції свідчить лише про те, що йому надано можливість продовжувати брати участь у маркетинговій акції, а не про автоматичну виплату йому головного призу у розмірі 395 000 грн. Отримані ним документи носять лише інформаційний характер, а надрукована типографським методом рекламно-поліграфічна продукція не є фінансовим документом щодо отримання грошових коштів. З огляду на наведене, у матеріалах справи відсутні докази проведення відповідачем конкурсу (змагання), обіцянка винагороди не є публічною, не є фінансовим документом, а носить інформаційний характер. До того ж, інформаційна компанія відповідача є лише маркетинговим заходом, який проводиться з метою підвищення попиту споживачів на продукцію. Окрім цього, судом встановлено, що між відповідачем у справі ТОВ «ПК Шанс» та ТОВ «ПРАКТИК СЕРВІС ЦЕНТР» (Виконавець за договором) було укладено договір про надання послуг № 02 від 13.11.2023 року (надалі - Договір), згідно предмету якого ТОВ «ПРАКТИК СЕРВІС ЦЕНТР» приймає на себе зобов`язання систематично надавати послуги з організації та проведення заходів, необхідних для підвищення попиту та обсягів продажу товарі Замовника. Відповідно до підпункту 2.1.1. п. 2.1 розділу 2 Договору, Виконавець на власний розсуд розробляє концепцію проведення заходів (Маркетингові акції). Згідно до підпункту 2.1.2. п. 2.1 розділу 2 Договору, Виконавець відповідно до цього Договору та у взаємовідносинах перед третіми особами виступає організатором проведення визначених ним маркетингових акції для обмеженого кола осіб на території України з метою продажу товарів Замовника (тобто ТОВ "ПК ШАНС"). Тлумачення статті 15 ЦК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета т а підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Згідно з вимогами ч.1 ст. 178 ЦПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження заявлених позовних вимог. За таких обставин суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні правовідносини з публічної винагороди. Беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed