Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: 16.02.2024 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовну заяву обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками [PERSON] . [INFO] [PERSON] досягла повноліття. [PERSON] навчається на першому курсі факультету сходознавства Варшавського університету на денній формі навчання першого ступеня, що зумовлює неможливість самостійно заробляти кошти на своє утримання. Відповідач [PERSON] не приймає жодної участі у виконанні свого обов`язку по утриманню доньки. Усі витрати пов`язані з навчанням, розвитком, здоров`ям, несе позивач [PERSON] . [PERSON] не має змоги влаштуватись на роботу та самостійно отримувати заробіток, тому на даний час потребує матеріального забезпечення у зв`язку із продовженням навчання. Самостійно позивач [PERSON] не має можливості утримувати доньку, що досягла повноліття у достатньому для неї розмірі, оскільки являється пенсіонером. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання, щомісячно у розмірі 10000 грн, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення навчання. 09.04.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов відзив відповідача [PERSON] з порушенням встановленого судом строку без поважних причин, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви (клопотання) учасників справи: 12.03.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи без її участі. 12.03.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання позивача [PERSON] про долучення доказів до матеріалів справи. 03.04.2024 року та 04.04.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли клопотання відповідача [PERSON] про залучення третіх осіб, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. 09.04.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву. 17.04.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання відповідача [PERSON] про долучення доказів. 05.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів. 09.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява третьої особи [PERSON] , у якій зазначає, що дії матері підтримує, просила розгляд справи проводити без її участі. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2024 року залучено [PERSON] , у якості третьої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09.09.2024 року клопотання про витребування доказів залишено без задоволення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позовну заяву задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.2015 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії перекладу з польської мови на українську мову довідки Варшавського університету від 06.06.2023 року, [PERSON] , [INFO] є студенткою Варшавського університету, підрозділ: факультет сходознавства Варшавського університету, напрям: сходознавство-синологія, етап навчання: перший курс сходознавства, синологія, етап навчання: перший курс сходознавства, синологія. Форма навчання денна, першого ступеня, 3 роки. Дата початку навчання: 01.10.2022 року, запланований термін закінчення навчання: 30.09.2025 року. Згідно з копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , [PERSON] є пенсіонером за віком. Відповідно до копії довідки №65, [PERSON] є особою з інвалідністю третьої групи з 12.07.2023 року по 31.07.2025 року. На переконання суду, надані відповідачем [PERSON] у розпорядження суду документи, не свідчать про наявність у нього такого стану здоров`я та матеріального становища, які могли б обмежити чи позбавити відповідача можливості виконувати передбачений законом обов`язок, пов`язаний із утриманням повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Встановлені судом факти відповідають сімейним правовідносинам, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 141, 150, 180-184, 191 СК України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Повнолітня донька позивача та відповідача навчається на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, з матеріалів справи не вбачається даних про наявність істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 та ч. 2 ст. 200 СК України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Із урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 10000 /десять тисяч/ гривень щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду, на період навчання доньки, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання, харчуванням, одягом та взуттям та який зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким є припис ч. 2 ст. 182 СК України. Тому законодавчо встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. Він не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивача відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення аліментів, та позовні вимоги задоволені, то він має бути стягнутий із відповідача у розмірі 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved