Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. В позовній заяві зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2005 по 2012 рік. Шлюб розірвано рішенням суду від 23 січня 2012 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син є повнолітнім, продовжує навчатися у торгово-економічному інституті. син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, він щороку сплачує за навчання 30350 грн, згідно з договором про надання освітніх послуг № ФРГТБ23-181-БД/78 від 19 вересня 2023 року. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Також на утриманні позивача є неповнолітній син [PERSON] [INFO] . З його батьком позивач розлучена з 09 січня 2024 року, згідно рішення суду. Позивач з дітьми проживає в орендованій квартирі, за яку сплачує щомісяця 7000 грн без урахування комунальних платежів. Тому не в змозі самостійно утримувати повнолітнього сина, оскільки її дохід від підприємницької діяльності за рік склав 171751 грн, а інших видів доходу не має. У зв`язку з цим з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина з лютого 2024 року не надає. Відповідач має можливість допомагати матеріально регулярними, щомісячними виплатами аліментів на період навчання. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 3000 грн щомісяця, починаючи від дня подачі позову до закінчення навчання, але не більше досягнення двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 08.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.34). Ухвалою суду від 12.08.2024 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі та просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації та розміщенням оголошення про виклик на сайті суду, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, причини неявки не повідмив. У відповідності до ст.\~247\~ч.2\~ЦПК України суд ухвалив проводити розгляд справи без фіксації процесу технічними засобами, так як були підстави для проведення судового засідання без участі сторін. У судовому засіданні були вивчені наступні матеріали справи : -копія паспорта позивача ( а.с.4) -копія витягу з реєстру територіальної громади (а.с.5) -копія свідоцтва про народження (а.с.6) -копія свідоцтва про зміну імені (а.с.7) -копія довідки АТ КБ «Приватбанк» від 17.06.2024 (а.с.8) -копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10-11) -копія договору оренди квартири від 24.06.2022 (а.с.12-14) -копія свідоцтва про народження (а.с.15) -копія паспорта [PERSON] (а.с.16) -копія довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру (а.с.17) -копія довідки про реєстрацію місця проживання (а.с.18) -копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.19) -копія рішення від 06.12.2023 у справі №753/10851/23 про розірвання шлюбу (а.с.20) -копія рішення від 12.01.2012 у справі №2-704/11 про розірвання шлюбу (а.с.21) -копія договору про навчання у Державному торговельно-економічному університеті (а.с.22) -копія додаткової угоди до договору про навчання від 01.03.2024 (а.с.23-24) -копія квитанції (а.с.25) -копії свідоцтв (а.с.26, 27) -довідка про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с.33). Згідно ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини, ст.141 СК України, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. І саме батьки несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини і кожен з подружжя у відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру. Так, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим з батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (статті 182, 200 СК України). В п.20 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] . Син сторін досягнув повноліття, йому не виповнилося 23 років, навчається у Державному торговельно-економічному університеті (а.с.22). Суду не надано доказів, що позивач працює та що, відповідач немає можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на час навчання. Враховуючи вище викладені обставини, суд задовольняє позовні вимоги , оскільки відповідач має можливість утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги та стягує з відповідача на користь повнолітнього сина, а не позивача, як остання просила, аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Згідно ч.1. ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем позов поданий до суду 05.07.2024 року, тому з вказаної дати суд присуджує аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Згідно ч.6 ст.141\~ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved