Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

26.07.2023р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи вимоги тим, що 23.04.2019р. Савранським районним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , по день її повноліття, тобто до [INFO] . Позивач зазначає, що з моменту відкриття виконавчого провадження він належно сплачував аліменти у визначеному судовим наказом розмірі, заборгованості по сплаті аліментів не має, за час перебування за кордоном та у Збройних Силах України постійно спілкувався з дитиною та окрім сплати аліментів забезпечував її одягом, взуттям, іграшками, книжками та іншим. Згідно довідки Савранського відділу ДВС від 24.07.2023р. з грудня 2022 року по липень 2023 року відповідачка отримала від нього аліменти на загальну суму 147946,06грн., а 26.07.2023р. їй було додатково перераховано аліменти на суму 21234,68грн., що свідчить про те, що за вказаний період вона отримала аліменти на загальну суму 169180,74грн. Маючи побоювання, що відповідачка витрачає сплачені кошти не на потреби дитини, а для задоволення власних потреб, він запропонував відповідачці залишати на утримання дитини обумовлену між ними суму, а залишок перераховувати на особистий банківський рахунок дитини, але вона відмовилась, у зв`язку з чим він звернувся до органу опіки та піклування щодо перевірки цільового використання коштів. Згідно висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину від 14.07.2023р., затвердженого керівником служби у справах дітей [PERSON] , одержувач аліментів не забезпечує потреб дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів. Позивач зазначає, що його дитина проживає з відповідачкою, яка на даний час перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, який, як і вона, на даний час ніде не працює та окрім його дитини утримують ще двох малолітніх дітей. Позивач також вказує, що в серпні 2021 року за його проханням дитині було куплено стаціонарний комп`ютер, але станом на липень 2023 року його так і не було установлено, також не було облаштовано дитині окрему власну кімнату, а в телефонних розмовах його дочка повідомляла йому про те, що мати не може купувати їй того чого вона хоче через відсутність коштів. З огляду на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить встановити факт нецільового використання відповідачкою аліментів, сплачених ним у період з грудня 2022 року по липень 2023 року; внести зміни до судового наказу, виданого 23.04.2019р. Савранським районним судом Одеської області, встановивши порядок стягнення аліментів шляхом перерахування на рахунок відповідачки частини аліментів в розмірі 4000,00грн., а іншу частину аліментів перерахувати на картковий рахунок, призначений для зарахування аліментів на дитину; зобов`язати відповідачку у шестимісячний термін з моменту набрання рішенням суду законної сили перерахувати на вказаний картковий рахунок суму нецільових витрачених аліментів в розмірі 112787,16грн., яка була сплачена ним у період з грудня 2022 року по липень 2023 року; накласти тимчасову заборону на зарахування Савранським відділом ДВС аліментів на рахунок відповідачки до моменту набрання рішенням суду законної сили, а також зобов`язати Савранський відділ ДВС надати уточнений розрахунок аліментів, стягнутих з нього за вказаний період. 30.04.2024р. відповідачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що сплачені позивачем аліменти на утримання їхньої спільної дитини вона витрачала також на інших дітей, не заперечує проти вимоги позивача, яка стосується внесення змін до судового наказу, але не погоджується з його вимогами щодо перерахування нею суми аліментів в розмірі 112787,16грн. на картковий рахунок, призначений для зарахування аліментів на дитину, а також з вимогою про накладення тимчасової заборони на зарахування на її рахунок аліментів до набрання рішенням суду законної сили (а.с.74). В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.78). Також, позивач подав до суду заяву про відвід головуючої судді Бростовської Н.О. (а.с.92), у задоволенні якої ухвалою суду від 11.09.2024р. було відмовлено (а.с.96). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.91). Представники третіх осіб, яких повідомлено належним чином про розгляд даної справи (а.с.89, 90), в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, письмові пояснення щодо позову не подали, що з огляду на положення ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 23.06.2015р. Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області, позивач є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.с.8). 23.04.2019р. Савранським районним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , по день її повноліття, тобто до [INFO] (а.с.17-18). Постановою головного державного виконавця Савранського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області Кравця О.В. від 27.05.2019р. відкрито виконавче провадження з виконання цього судового наказу (а.с.15). Згідно довідки Савранського відділу ДВС у Подільському районі Одеської області від 24.07.2023р. №21.22-14093 станом на 24.07.2023р. заборгованість позивача зі сплати аліментів відсутня, а за період з 01.08.2022р. по 24.07.2023р. ним було сплачено аліменти у таких розмірах: у серпні 2022 року - 3574,94грн., у вересні 2022 року - 3631,38грн., у жовтні 2022 року - 3631,38грн., у листопаді 2022 року - 3631,38грн., у грудні 2022 року - 7417,13грн., у січні 2023 року - 10364,71грн., у лютому 2023 року - 19502,79грн., у березні 2023 року - 28330,00грн., у квітні 2023 року - 20248,22грн., у травні 2023 року - 28330,00грн., у червні 2023 року - 28330,00грн., у липні 2023 року - 5423,24грн. (а.с.10). Позивач надав до суду довідку Савранського відділу ДВС у Подільському районі Одеської області від 26.08.2024р. №21.20-52097, з якої вбачається, що у липні 2023 року ним були сплачені аліменти в розмірі 28330,00грн. (а.с.94). З адресованого позивачу листа Савранської селищної ради Одеської області від 14.07.2023р. №Ш-323 вбачається, що із заявою стосовно перевірки цільового використання аліментів він звернувся у червні 2023 року (а.с.11). Згідно висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину від 14.07.2023р., затвердженого керівником служби у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області [PERSON] , одержувач аліментів ( [PERSON] ) не забезпечує потреб дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку. Зі змісту цього висновку вбачається, що житловий будинок, де проживає дитина, без правовстановлюючих документів, у будинку відсутнє приміщення для санітарно-гігієнічних потреб, дитина проживає у прохідній кімнаті, яка облаштована двома диванами і письмовим столом, для повноцінного навчання та розвитку дитини відсутній персональний комп`ютер і телефон, на відпочинку та оздоровленні дитина не перебувала, банківський рахунок на ім`я дитини відсутній. Також, матері дитини було запропоновано надати чеки, квитанції, довідки або інші документи для підтвердження цільового використання коштів, але вона відмовилась, вказуючи на їх відсутність (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами 1 і 2 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Частинами 1 і 2 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.78 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За правилами ч.3 ст.12, ч.ч.1 і 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт нецільового використання відповідачкою аліментів, сплачених позивачем у період з грудня 2022 року по липень 2023 року, підтверджується висновком за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину від 14.07.2023р., затвердженого керівником служби у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області Бевзюк О.І. (а.с.12), а також поданою нею до суду заявою від 30.04.2024р., в якій вона зазначила, що аліменти, сплачені на утримання доньки [PERSON] вона витрачала також на інших дітей (а.с.74), а тому вказана позовна вимога є доведеною та підлягає задоволенню. Позовна вимога позивача про встановлення порядку стягнення аліментів згідно судового наказу, виданого Савранським районним судом Одеської області 23.04.2019р., також підлягає задоволенню, оскільки вона випливає з факту нецільового використання аліментів, який було встановлено судом, а також визнається відповідачкою, що відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для її задоволення, але у разі, якщо визнання цієї вимоги не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що визнання відповідачкою цієї позовної вимоги може порушити права, свободи чи інтереси інших осіб. Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідачки перерахувати на картковий рахунок для зарахування аліментів на дитину суму нецільових витрачених аліментів в розмірі 112787,16грн., яка була сплачена ним у період з грудня 2022 року по липень 2023 року, то суд дійшов висновку, що ця вимога є безпідставною, оскільки позивачем не надано доказів того, що саме така сума була використана відповідачкою не в цілях забезпечення потреб їхньої спільної дочки [PERSON] . Також, суд дійшов висновку про безпідставність вимоги позивача про накладення тимчасової заборони на зарахування Савранським відділом ДВС аліментів на рахунок відповідачки до моменту набрання рішенням суду законної сили, у зв`язку з тим, що факт нецільового використання аліментів, сплачених позивачем, був встановлений лише за період з грудня 2022 року по липень 2023 року, як і просив позивач у своїй позовній заяві. В матеріалах справи є довідка Савранського відділу ДВС у Подільському районі Одеської області від 26.08.2024р. №21.20-52097 (а.с.94), в якій наведено розрахунок аліментів, сплачених позивачем у період з травня 2023 року по квітень 2024 року, з якої, зокрема, вбачається, що у липні 2023 року позивач сплатив аліменти в розмірі 28330,00грн., а не 5423,24грн., як вказано у довідці Савранського відділу ДВС від 24.07.2023р. №21.22-14033 (а.с.10), з огляду на що, з урахуванням того, що вказана довідка надійшла до суду після надходження позову та уточнених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що вона містить уточнений розрахунок аліментів, стягнутих з позивача, який він просив надати, у зв`язку з чим вказана вимога не підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: partial