Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Оржицької селищної ради (орган опіки і піклування) 18.07.2024 звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві вказано, що до Служби у справах дітей виконавчого комітету Оржицької селищної ради надійшло повідомлення про те, що в с. Плехів Лубенського району Полтавської області неповнолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та малолітній [PERSON] проживають зі своєю повнолітньою сестрою [PERSON] та перебувають на її утриманні. Працівниками служби у справах дітей спільно з фахівцем із соціальної роботи було встановлено, що діти дійсно проживають окремо з повнолітньою сестрою та мають задовільні умови проживання. У помешканні батьків не створені умови для проживання дітей: брудно, постільна білизна брудна, світло відключене через заборгованість. Батьки дітей [PERSON] та [PERSON] ведуть аморальний спосіб життя, часто помічені в стані алкогольного сп`яніння. Мати дітей, [PERSON] , ніде не працює. Батько, [PERSON] , теж ніде не працює, отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю та підробляє, збираючи лікарські трави, а кошти, які отримує за свою роботу, витрачає в основному на спиртні напої. У позовній заяві вказано, що відповідно до характеристик, наданих старостою Плехівського старостинського округу на [PERSON] та [PERSON] , батьки не приділяють уваги навчанню та вихованню дітей, не облаштували місць для навчання дітей в будинку, житлово-побутові умови в якому незадовільні. Представник позивача зазначає, що до органу опіки та піклування неодноразово звертався неповнолітній [PERSON] з проханням допомогти у вирішенні питання невиконання батьками своїх обов`язків. 06.06.2024 хлопець написав заяву до служби у справах дітей виконавчого комітету Оржицької селищної ради з проханням допомогти вирішити питання позбавлення їхніх батьків батьківських прав, оскільки вони (діти) живуть окремо з повнолітньою сестрою, а батьки усунулися від виконання своїх обов`язків. Позивач вказує, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідає інтересам дітей, які не відчувають батьківської любові та присутності, адже батьки з дітьми не мають ніякого контакту. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 від всіх видів доходів на користь законного представника з яким будуть перебувати діти. Ухвалою суду від 25.07.2024 було відкрито загальне позовне провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, у своїх поясненнях представник посилалася на обставини, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона турбується про своїх дітей, в подальшому має намір змінити своє ставлення до дітей в кращий бік, працевлаштуватися, забрати дітей назад до себе, створити дітям належні умови для життя, навчання, розвитку. Відповідач пояснила, що для цього їй потрібен додатковий час. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що турбується про своїх дітей, має намір змінити своє ставлення до дітей в кращий бік, забрати дітей назад до себе, створити дітям належні умови для життя, навчання, розвитку. Відповідач пояснив, що не може в даний час працевлаштуватися. [PERSON] , в інтересах якого був поданий позов (оскільки на момент подання позовної заяви був неповнолітнім), і який на час закінчення розгляду справи став повнолітнім, в судове засідання 18.09.2024 не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, вказав, що позовні вимоги він підтримує. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-12). У акті обстеження житлово-побутових умов за адресою [ADDRESS] , вказано, що за даною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (не проживає), [PERSON] , [INFO] (не проживає), [PERSON] , [INFO] (не проживає), [PERSON] , [INFO] (не проживає). Для проживання, розвитку та виховання дітей не створені умови, для дітей немає відповідної кількості ліжок, умови для навчання відсутні, немає столу, світла, продуктів харчування, одягу (а.с. 22). У акті обстеження житлово-побутових умов в с. Плехів Лубенського району Полтавської області, вказано, що за даною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Для проживання, розвитку та виховання дітей створені умови, діти мають ліжка для сну, стіл для навчання, продукти харчування, особисті речі в наявності (а.с. 21). Згідно акту оцінки потреб сім`ї [PERSON] та [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , наявні складні життєві обставини (а.с. 17-20). У заяві [PERSON], яка адресована до органу опіки та піклування, вказано, що він просить допомоги у вирішенні питання про позбавлення батьківських прав батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). У характеристиці, яка видана виконавчим комітетом Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області вказано, що [PERSON] не працює, має схильність до зловживання алкогольними напоями, не приділяє уваги навчанню та вихованню дітей (а.с. 15). У характеристиці, яка видана виконавчим комітетом Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області вказано, що [PERSON] являється особою з інвалідністю, не працює, має схильність до зловживання алкогольними напоями, в навчальному процесі дітей не приймає участі, не приділяє уваги вихованню дітей (а.с. 16). Згідно повідомлення Центру надання соціальних послуг Оржицької селищної ради соціальний супровід сім`ї [PERSON] та [PERSON] здійснювався, але мінімізації складних життєвих обставин в процесі соціального супроводу не досягнуто (а.с. 41). У висновку, який затверджений рішенням виконавчого комітету Оржицької селищної ради 20.05.2024 № 14 вказано на доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 24-26). Згідно частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Слід розуміти, що поняття ухилення від виконання обов`язку і невиконання обов`язку не є тотожними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про розвиток дитини, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). На переконання суду відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. При цьому, в даній конкретній ситуації суд враховує, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо (пункт 52 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»). Але реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави. Проте, в даній справі суду не надано доказів того, що відповідачі хоча б один раз звернулися до уповноважених органів держави для сприяння їм будь-яким чином реалізувати свої батьківські обов`язки. Суд зауважує, що навіть за час розгляду справи в суді вони таких дій не вчинили. Суд також враховує, що в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей у батьків, оскільки вони з ними не проживає протягом досить тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батьків з своїми дітьми. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідачів фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьками та дітьми. У ситуації, що склалась, суд не знаходить підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідачі тривалий час не виконують своїх обов`язків по вихованню дітей, не змінилася ця ситуація і під час розгляду цієї справи в суді. Суд зважає на інформацію директора Центру надання соціальних послуг Оржицької селищної ради від 23.08.2024, згідно якої відносно сім`ї [PERSON] та [PERSON] здійснювався соціальний супровід, але мінімізації складних життєвих обставин в процесі соціального супроводу досягнуто не було (а.с. 41), тому критично відноситься до пояснень відповідачів про те, що вони мають намір змінити своє ставлення до дітей в кращий бік, працевлаштуватися, забрати дітей назад до себе, створити дітям належні умови для життя, навчання, розвитку. Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачі можуть бути позбавлені батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дітей», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даних осіб (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню її інтересів (Пункт 1 статті 3)). Приймаючи рішення про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, суд враховує також те, що відповідачі дійсно ухиляються від участі у вихованні дітей. Тому суд приходить до переконання, що хоча позбавлення батьківських прав і є крайнім заходом, але його необхідно застосувати до відповідачів, оскільки таке рішення буде в повній мірі відповідати інтересам дітей. В судовому засіданні суд надав можливість малолітнім та неповнолітнім дітям відповідачів висловити свою думку щодо можливості позбавлення батьківських прав їхніх батьків. Діти відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , висловилися за позбавлення батьківських прав їхніх батьків. Суд враховує, що на день звернення позивача з позовом до суду [PERSON] , [INFO] , був неповнолітнім та представник позивача мав законне право на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно їхнього сина. Досягнення дитиною повноліття під час розгляду цивільної справи судом не може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав. Така позиція викладена і в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2024 у справі 185/9339/21, провадження № 61-8918сво23. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що якщо поведінка відповідачів щодо участі у вихованні та утриманні дітей зміниться, то відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України вони будуть мати право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Детальний аналіз норм, що містяться в Главі 15 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок про те, що аліменти на утримання дитини можуть призначатися судом на користь батька, матері або інших законних представників дитини. Оскільки суду не надано доказів щодо того, хто на момент постановлення рішення у справі є законним представником дітей, суд приходить до висновку про передчасність задоволення позовних вимог у частині стягнення аліментів. Таким чином, у задоволенні позовних вимог у цій частині потрібно відмовити. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні до суду позову, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує судовий збір за одну позовну вимогу, яка була задоволена судом, з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: partial