Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредит Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.09.2009 року, за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] задоволено позовні вимоги та стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 1509194,04 грн. та судові витрати. 03.03.2020 року приватним виконавцем округу Чернівецької області винесено постанову про відкриття провадження ВП 61442313 на виконання виконавчого листа № 2-2266 виданого 04.12.2009 року Шевченківським районним судом м.Чернівці про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредиту в сумі 1509194,04 грн. та судові витрати. 27.08.2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», який є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Віріді-Люкс» укладено договір, за умов якого п. 2.1 кредитор зобов`язується передати у власність набувачу права та вимоги в порядку та на умовах , визначених в цьому договорі, а набувач зобов`язується прийняти від кредитора права та вимоги в обсязі та на умовах, що існуватимуть на дату відступлення прав вимоги та сплатити кредитору їх вартість. Відповідно до умов договору, право вимоги за Генеральним договором № 014/05/698 від 20.06.2008 року, укладеним між [PERSON] та кредитором, разом із усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами до нього, та кладений в його рамках кредитний договір № 014/05/698/1 від 20.06.2008 року перейшло до нового кредитора ТОВ «Віріді-Дюкс» Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01.10.2021 року замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» та його правонаступника ТОВ «Віріді-Люкс». 06.09.2021 року ТОВ «Кредит Партнерс» придбало право вимоги заборгованості по Генеральному кредитному договору № 014/05/698 від 20.06.2008 року в межах якого укладено Кредитний договір № 014/05/698/1 від 20.08.2008 року та Договір Іпотеки № 014/05/698/501 від 20.06.2008 року, а також додатковими угодами та підставі договору відступлення права вимоги від 06.09.2021 року укладеного між ТОВ «Віріді Люкс» та ТОВ «Кредит Партнерс». 13 квітня 2023 року ухвалою Шевченкіського районного суду м.Чернівці замінено сторону у справі про стягнення з [PERSON] заборгованості та судових витрат. Станом на08.02.2024 року рішення Шевченкіського районного суду м.Чернівці № 2-2266 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 1509194,04 та судових витрат не виконано. Просив стягнути з [PERSON] інфляційні витрати з січня 2021 року по лютий 2022 року в сумі 199904,13 грн. та 52041,32 3% річних. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 лютого 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~ Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись та обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на відзив та просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.09.2009 року, за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] задоволено позовні вимоги та стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 1509194,04 грн. та судові витрати. 03.03.2020 року приватним виконавцем округу Чернівецької області винесено постанову про відкриття провадження ВП 61442313 на виконання виконавчого листа № 2-2266 виданого 04.12.2009 року Шевченківським районним судом м.Чернівці про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредиту в сумі 1509194,04 грн. та судові витрати. 27.08.2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», який є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Віріді-Люкс» укладено договір, за умов якого п. 2.1 кредитор зобов`язується передати у власність набувачу права та вимоги в порядку та на умовах , визначених в цьому договорі, а набувач зобов`язується прийняти від кредитора права та вимоги в обсязі та на умовах, що існуватимуть на дату відступлення прав вимоги та сплатити кредитору їх вартість. Відповідно до умов договору, право вимоги за Генеральним договором № 014/05/698 від 20.06.2008 року, укладеним між [PERSON] та кредитором, разом із усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами до нього, та кладений в його рамках кредитний договір № 014/05/698/1 від 20.06.2008 року перейшло до нового кредитора ТОВ «Віріді-Дюкс» Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01.10.2021 року замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» та його правонаступника ТОВ «Віріді-Люкс». 06.09.2021 року ТОВ «Кредит Партнерс» придбало право вимоги заборгованості по Генеральному кредитному договору № 014/05/698 від 20.06.2008 року в межах якого укладено Кредитний договір № 014/05/698/1 від 20.08.2008 року та Договір Іпотеки № 014/05/698/501 від 20.06.2008 року, а також додатковими угодами та підставі договору відступлення права вимоги від 06.09.2021 року укладеного між ТОВ «Віріді Люкс» та ТОВ «Кредит Партнерс». 13 квітня 2023 року ухвалою Шевченкіського районного суду м.Чернівці замінено сторону у справі про стягнення з [PERSON] заборгованості та судових витрат. Станом на08.02.2024 року рішення Шевченкіського районного суду м.Чернівці № 2-2266 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 1509194,04 та судових витрат не виконано. Відповідно до ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Частинами 1 та 3 статті 431 ЦПК України Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Статтями 1 та ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Підстави та порядок та правова природа нарахування 3% річних визначені у Правовій позиції Верховного Суду України від 26 квітня 2017 р по справі №3-1522гс16, в якій зазначено: Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер вiдповiдних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Адже інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК. Згідно з ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення зобов`язання може полягати, як у вчиненні дії, тобто виконання зобов`язання не в повному обсязі або з порушенням строків, або неналежним чином, так і бездіяльності, яка полягає у невиконанні зобов`язання. З урахуванням\~того,\~що сукупний\~індекс інфляції\~за прострочений\~відповідачем період\~оплати боргу\~з 01.01.2021року\~по 23.02.2024\~року,\~у січні\~2021року\~ 101,30%, лютий 2021р.\~ 101,00%,\~березень 2021р.\~ 101,70%,\~квітень 2021р.\~ 100,70%,\~травень \~2021р.\~ 101,30%,\~червень 2021р.\~ 100,20%,\~липень 2021р.-\~100,10%,\~серпень 2021р.\~ 99,80%\~,\~вересень 2021р.\~ 101,20%,\~жовтень 2021р.\~ 100,90%\~,\~листопад 2021\~-100,80%,\~грудень 2021\~ 100,60%,\~січень 2022\~р.\~ 101,30%,\~лютий 2022\~р.\~101,60\~%. Суд приймає даний розрахунок вважає його обґрунтованим, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути з [PERSON] та користь ТОВ «Кредит Партнерс» 199,904,13 грн. інфляційні втрати за період з 01.01.2021 року по 23.02.2022 року та 52041,32 грн. 3 % річних за період з 01.01.2021 по 23.02.2022. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того згідно із частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 3779 18 грн., сплата яка підтверджена документально (а.с.1).

Outcome: approved