Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А., в якому прохав виключити запис № 10332615 від 02.06.2006 року про обтяження з державного реєстру, відповідно до якого на нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , поширюється обтяження у виді заборони відчуження, на підставі виплати [PERSON] іпотеки ТОВ «ОТП Факторинг Україна», код ЄДРПОУ: 36789421 у строк та у повному обсязі в розмірі 77\~900,00 доларів США. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 02.06.2006 о 11:39:42 державним реєстратором РС Полтавського МУЮ Полтавської області Безмаль В.В. було внесено запис про обтяження № 10332615 до державного реєстру реєстрації обтяжень. Відповідно до вказаного запису [PERSON] є особою, чиї права обтяжуються та накладається заборона відчуження на нерухоме майно відповідно до договорів іпотеки серії та номер: ВСТ №№954479-954482, виданих 02.06.2006 року приватним нотаріусом Огир Л.А., реєстр № 2106. Відповідно до запису про іпотеку № 10332969 від 02.06.2006 [PERSON] зобов`язується повернути грошові кошти у розмірі 77\~900, 00 доларів США Іпотекодержателю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у строк до 02.06.2016 року. Вказує, що у рахунок погашення заборгованості по іпотеці перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», відповідно до запису про іпотеку № 10332969, він передав на реалізацію належне йому майно, а саме нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави. Також відповідно до Інформаційної довідки відомостей з Державного реєстру іпотек за ним відсутні відомості, а тому і підстави для накладення обтяження у виді заборон відчуження на нерухоме майно на підставі запису про обтяження № 10332969 також відсутні. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» та ч.1 ст. 537 ЦК України зняти заборону відчуження нерухомого майна нотаріусу немає можливості, оскільки нотаріус Огир Л.А., яка зареєструвала договір іпотеки, згідно з яким було здійснено запис про іпотеку № 10332969 від 02.06.2006, вже не веде свою професійну діяльність. Враховуючи, що його право власності порушене, звернувся до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 01 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14 лютого 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 18 квітня 2024 року замінено первісного відповідача Реєстраційну службу Полтавського міського управління юстиції Полтавської області на Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради. Від представника відповідача Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради Солода І.С. до суду надійшов відзив на позов, в якому представник прохав відмовити у задоволенні позову. Вказав, що Департамент не вступав з Позивачем у будь-які правовідносини щодо речових прав та їх обтяжень, внаслідок чого між ними не виникав будь-який спір. Зі змісту позовної заяви вбачається, що іпотекодержателем, за повідомленням якого нотаріусом накладено заборону на нерухоме майно за реєстраційним номером 10332615, є ТОВ «ОТП Факторинг Україна». До позовної заяви Позивачем додано копію договору іпотеки від 02.06.2006, укладеного між [PERSON] та іпотекодержателем АКБ «Райффайзенбанк Україна», зареєстрованого в реєстрі за №2106. Відповідно до доданих Позивачем до позовної заяви копій, державним реєстратором Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Безмаль В.В. під час проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22699047 від 08.07.2015) до Державного реєстру прав перенесено (номер запису про обтяження: 10332615) відомості, що містились у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про заборону на нерухоме майно за реєстраційним номером: 3288299 від 02.06.2006, внесену до Єдиного реєстру заборон на підставі договору іпотеки від 02.06.2006, реєстр №2106. Отже, зі змісту позовної заяви вбачається існування відносин щодо іпотеки між [PERSON] та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», внаслідок якої на майно Позивача було накладено обтяження - заборона відчуження нерухомого майна. Посилаючись на судову практику Верховного Суду, зазначає, що позовні вимоги не є обґрунтованими та не пред`являються до Департаменту. Щодо порядку державної реєстрації припинення обтяження на нерухоме майно вказує, що спеціальним законом у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який встановлює порядок та підстави державної реєстрації припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно. У статті 4 Закону визначені обтяження речових прав на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, до яких, серед іншого, належить заборона відчуження (п.4 ч.1 ст. 4 Закону). У частині другій статті 27 Закону визначені підстави для державної реєстрації прав, в тому числі визначено, що державна реєстрація припинення обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили (п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону). На сьогоднішній день реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Відповідно до статті 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. В частині першій статті 26 Закону встановлено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Таким чином, наявність у поданих заявником (у встановленому порядку) документах підстав внесення відомостей про припинення заборони відчуження до Державного реєстру прав є обов`язковою умовою проведення державної реєстрації припинення такого обтяження. Отже, державна реєстрація припинення заборони відчуження проводиться державним реєстратором (нотаріусом) шляхом внесення відомостей до Державного реєстру прав за результатом розгляду поданої заявником заяви та доданих до неї документів (зокрема судового рішення, що набрало законної сили, повідомлення іпотекодержателя), відповідно до яких обтяження речових прав припинено (тобто містять відомості/інформацію про факт припинення заборони відчуження). Звертає увагу, що відповідно до частини четвертої статті 31-2 Закону державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 24 Закону в разі, якщо документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса, це є підставою для відмови в державній реєстрації прав. Вказує, що з метою проведення державної реєстрації обтяження речових прав на нерухоме майно заявник має право звернутися до будь-якого державного реєстратора, нотаріуса в межах України, незалежно від місцезнаходження нерухомого майна, в порядку та спосіб, визначені чинним законодавством. Департамент з питань реєстрації є одним серед багатьох суб`єктів державної реєстрації прав в межах України, повноважних проводити державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав на підставах та в порядку, визначених Законом. Враховуючи вищевикладене, державна реєстрація припинення обтяження (заборони відчуження) проводиться будь-яким державним реєстратором, нотаріусом в межах України (без обмежень за місцезнаходженням нерухомого майна, тощо) шляхом внесення відомостей до Державного реєстру прав за результатом розгляду поданої належним заявником заяви та документів, які підтверджують факт припинення такого обтяження. Щодо доданої до позовної заяви копії рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №71296513 від 26.01.2024, прийнятого державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації за результатом розгляду заяви №59131212 повідомляє, що позивачем в Заяві було заявлено припинення іпотеки за номером запису 10332615. Державним реєстратором під час розгляду заяви встановлено відсутність в Державному реєстрі прав зареєстрованого виду обтяження іпотека з номером запису 10332615. Отже, державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації розглянуто Заяву з доданими документами та в порядку визначеному чинним законодавством прийнято відповідне рішення, внаслідок якого не порушено будь-яким чином прав та законних інтересів Позивача. Щодо позовної\~вимоги «Виключити\~запис №10332615\~від 02.06.2006\~про обтяження\~з державного\~реєстру» вказує,\~що у частині третій статті 26 Закону встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. Натомість, підставою внесення до Державного реєстру прав відповідно до пункту 1 частини другої статті 27 Закону може бути судове рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Таким чином, позовна вимога про виключення з Державного реєстру запису про обтяження суперечить чинному Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який є спеціальним законом у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є безпідставною та такою що суперечить вимогам чинного законодавства та не пред`являється до Департаменту. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А. у судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши позивача, з`ясувавши позицію відповідача щодо позову, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 червня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] укладено Договір іпотеки № PCNL-D00/33/2006, згідно якого з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором CNL-D00/33/2006, [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Іпотекодержателем, за повідомленням якого нотаріусом накладено заборону на нерухоме майно за реєстраційним номером 10332615, є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що слідує із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 358916589 від 18.12.2023 (а.с.27-31). Державним реєстратором Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Безмаль В.В. під час проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22699047 від 08.07.2015) до Державного реєстру прав перенесено (номер запису про обтяження: 10332615) відомості, що містились у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про заборону на нерухоме майно за реєстраційним номером: 3288299 від 02.06.2006, внесену до Єдиного реєстру заборон на підставі договору іпотеки від 02.06.2006, реєстр №2106 (а.с.27-31). Відповідно до частини першої та четвертої\~статті 182 Цивільного кодексу України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі,\~обтяження\~цих прав, їх виникнення, перехід і\~припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Спеціальним законом у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є\~Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(надалі за текстом - Закон) та, серед іншого, встановлює порядок та підстави державної реєстрації припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно. У пункті 1 частини першої статті 2 Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом\~внесення відповідних\~відомостей доДержавного реєстру\~речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав). Згідно із пунктом 4 частини першої статті 3 Закону внесення відомостей до Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. У статті 4 Закону визначені обтяження речових прав на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, до яких, серед іншого, належить арешт (п.4 ч.1 ст. 4 Закону). Відповідно до частини першої статті 5 Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх\~обтяження\~на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Частина восьма статті 18 Закону визначає, що державній реєстрації\~підлягають\~виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. У пункті 4 частини третьої статті 10 Закону встановлено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій. У частині другій статті 27 Закону визначені підстави для державної реєстрації прав, в тому числі визначено, що державна реєстрація припинення обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили (п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону). Згідно з пунктами 4 та 5 частини першої статті 18 Закону\~державний реєстратор\~під час проведення державної реєстрації прав\~здійснює перевірку документів\~та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем\~на наявність підстав\~для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень та\~приймає рішення про державну\~реєстрацію прав\~(у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). В частині першій статті 26 Закону встановлено, що за результатом розгляду документів , поданих для державної реєстрації прав , державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права , обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Таким чином , наявність у поданих заявником документах підстав внесення відомостей про припинення арешту до Державного реєстру прав є обов`язковою умовою проведення державної реєстрації припинення такого обтяження. Отже , державна реєстрація припинення арешту проводиться державним реєстратором шляхом внесення відомостей до Державного реєстру прав за результатом розгляду поданої заявником заяви та доданих до неї документів , зокрема судового рішення , що набрало законної сили , відповідно до якого обтяження речових прав припинено. Позивач у позові прохає виключити запис № 10332615 від 02.06.2006 року про обтяження з державного реєстру, відповідно до якого на нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , поширюється обтяження у виді заборони відчуження, на підставі виплати [PERSON] іпотеки ТОВ «ОТП Факторинг Україна», код ЄДРПОУ: 36789421 у строк та у повному обсязі в розмірі 77\~900,00 доларів США. Разом з тим, у частині третій статті 26 Закону встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої\~статті 37 цього Закону. Натомість, підставою внесення до Державного реєстру прав відповідно до пункту 1 частини другої статті 27 Закону може бути судове рішення\~щодо припинення\~обтяження\~речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Таким чином, позовна вимога про виключення з Державного реєстру прав запису про обтяження суперечить чинному\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який є спеціальним законом у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Частиною восьмою статті 18 Закону визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Суб`єкт державної реєстрації прав - державний реєстратор прав на нерухоме майно має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції державного реєстратора прав на нерухоме майно належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов`язуючи його приймати відповідні рішення (правова позиція Верховного Суду України постанова від 11.11.2015 року у справі № 819/1849/13-а). Таким чином, позовна вимога про виключення запису №10332615 від 02.06.2006 про обтяження з державного реєстру» є безпідставною та такою що суперечить вимогам чинного законодавства. Щодо належного відповідача у справі, то суд зазначає наступне. У частині п`ятій статті 3 Закону встановлено, що державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 09.06.2023 № 2179/5 «Про проведення державної реєстрації в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.06.2023 за № 977/40033, установлено що у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Отже, з метою проведення державної реєстрації обтяження речових прав на нерухоме майно заявник має право звернутися до будь-якого державного реєстратора, нотаріуса в межах України, незалежно від місцезнаходження нерухомого майна, в порядку та спосіб, визначені чинним законодавством У частині другій статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом. Згідно з частиною першою статті 6 Закону організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно. Відповідно до частини першої статті 10 Закону державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону. Департамент з питань реєстрації зареєстрований як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код юридичної особи 43156341, організаційно-правова форма орган місцевого самоврядування. Відповідно до Положення про Департамент з питань реєстрації, затвердженого рішенням позачергової другої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 29.01.2021, Департамент з питань реєстрації, серед іншого, є органом реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, монополія у сфері державної реєстрації прав відсутня, Департамент з питань реєстрації є одним серед багатьох суб`єктів державної реєстрації прав в межах України, повноважних проводити державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав на підставах та в порядку, визначених Законом. Враховуючи вищевикладене,\~державна реєстрація\~припинення обтяження\~(заборони\~відчуження)\~проводиться будь-яким\~державним реєстратором,\~нотаріусом в межах України (без обмежень за місцезнаходженням нерухомого майна, тощо) шляхом внесення відомостей до Державного реєстру прав за результатом розгляду поданої належним заявником заяви та документів, які підтверджують факт припинення такого обтяження. Згідно Рішення\~про відмову\~в проведенні\~реєстраційних дій №71296513\~від 26.01.2024,\~прийнятим \~державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації за результатом розгляду заяви №59131212, Позивачем в Заяві було заявлено припинення іпотеки за номером запису 10332615. Державним реєстратором під час розгляду заяви встановлено відсутність в Державному реєстрі прав зареєстрованого виду обтяження іпотека з номером запису 10332615. Отже, державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації розглянуто Заяву з доданими документами та в порядку визначеному чинним законодавством прийнято відповідне рішення, яке не було оскаржене. Таким чином, Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради визначений як неналежний відповідач, що є самостійною підставою для відмови у позові. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір покладається на рахунок держави, на підставі ч.6 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: dismissed