Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позов тим, що 10.05.2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб з Відповідачем. В шлюбі народився син: [PERSON] [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.05.2012р. по справі №0907/940/2012 шлюб з Відповідачем розірвано. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.02.2013р. по справі № 0907/19181/2012 присуджено стягувати з нього, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки від всіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Виданий на підставі цього рішення виконавчий лист від 11.09.2014 став підставою для відкриття виконавчого провадження [NUMBER] від 07.11.2014 року, відповідно до якого здійснюються зазначені відрахування починаючи з 17.12.2012р. Щомісячно з позивача стягується 1/3 частка від всіх його доходів. У грошовому виразі сума щомісячного стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, враховуючи, що заробітна плата є змінною, за 2022-2024 роки становить від 6242,69 до 29220,00 грн., що підтверджується звітами В/Ч А [NUMBER] № 5/2919, № 5/2920 від 24.04.2024р., №11/2/10667 від 03.06.2024р. про здійснення відрахувань за ВП [NUMBER]. Позивачем зазначається, що починаючи з 2019 року, він проходить військову службу в Збройних Силах України, є учасником бойових дій. Грошове забезпечення військовослужбовця є єдиним джерелом його доходу. У нього змінився сімейний стан. Так, 19.04.2019р. укладено шлюб з [PERSON] . Він має нову сім`ю, і відповідно його витрати збільшились. Дохід його дружини є недостатнім для покриття сімейних витрат. Щомісячна заробітна плата його дружини в порівнянні з щомісячною сумою аліментів, що стягуються, складає значно меншу суму. Крім того, його сім`я потребує покращення житлових умов, оскільки, житлова площа квартири, що йому належить і де проживає сім`я, становить лише 11,5 м.кв. Вказаний розмір не відповідає нормі жилої площі встановленої ст.47 Житлового кодексу України. Також, він бере участь в утриманні матері похилого віку, [PERSON] [INFO] , яка останнім часом потребує догляду та постійного лікування. Крім вище перелічених обставин, у нього ще погіршився стан здоров`я. Позивач на постійній основі приймає ліки. Проходження військової служби в ЗСУ, перебування окремо від дому та сім`ї збільшує витрати позивача. Вважає, що всі ці докази у своїй сукупності підтверджують те, що його майновий стан є таким, що сплата аліментів у розмірі 1/3 частки від доходів позивача є обтяжливою для нього. Зазначає, що наведені обставини у своїй сукупності, з врахуванням прав та обов`язків обох батьків щодо утримання дитини, підтверджують, що зменшення розміру аліментів не обмежить його сина у праві на гідний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, соціального, духовного і морального розвитку дитини. У випадку зменшення розміру стягуваних з нього аліментів до 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття у грошовому виразі буде перевищувати мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину у декілька разів. Враховуючи наведене просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.02.2013р. по справі №0907/19181/2012 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 29.07.2024 року відповідачкою подано до суду відзив на позовну заяву, який обгрунтовує тим, що 04.09.2015 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на « [PERSON] ». Відповідач заперечує проти задоволення позову та зменшення розміру аліментів оскільки від початку збройної агресії та на даний момент проживає за кордоном разом із сином. Витрати, які вона змушена нести на утримання дитини є значно більшими, ніж в Україні. Вона не отримує жодної допомоги та виплат від держави, у якій перебуває. Офіційно працевлаштуватися не має змоги, оскільки роботи за її спеціальністю немає. Зареєстрована на «уряді праці». Змушена підробляти не офіційно, аби утримувати сина, розвивати та оздоровлювати. Син [PERSON] за кордоном навчається та відвідує гуртки, отож вона робить усе можливе, щоб забезпечити йому навчання, харчування та дозвілля. Левова частка витрат йде на навчання в школі та вдома, одяг, взуття, курси програмування, уроки англійської мови, шкільні екскурсії, витрати на лікування зубів та зубні пломби, які дуже дорогі, пластина на зуби. Також потрібно відкладати якісь кошти, оскільки син має скоро поступати в середню школу. Ще також проїзні білети, які коштують на три місяці в еквіваленті на гривні 1200 грн. Заперечує щодо зменшення розміру аліментів, оскільки в такому випадку, вона змушена буде позбавити дитину усталеного способу життя, розвитку навичок та здібностей, якими він наразі займається, оздоровлення, навчання. Зазначає, що матір [PERSON] є пенсіонеркою за віком та отримує пенсію на своє утримання. А тому утримання матері не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Просить суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі. 02.09.2024 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, який обґрунтовує тим, що відповідач на підтвердження викладених у відзиві заперечень та обставин, що мають значення при вирішенні даної справи не надала жодного доказу. Більше того, навіть не зазначила ні країну, ні назву населеного пункту свого постійного проживання з сином за кордоном та не надала документи, які б це підтверджували. Поданий Відповідачем розрахунок щомісячних витрат в сумі 22 310,00грн. та одноразових витрат в сумі 17 500,00грн. та 12 600,00грн на сина не підтверджений жодними належними та допустимими доказами. Що стосується поданих Відповідачем квитанцій про оплату за навчання на флейті від 29.08.2023р., 03.06.2024р., 09.02.2024р. то вказані докази не можуть бути належними і допустимими у справі в розумінні ст. ст. 77, 79, 80 ЦПК України. Що стосується зазначених одноразових витрат на оздоровлення сина на Кіпрі в червні 2022 року на суму 17 500,00грн. та в Хорватії в серпні 2023р. на суму 12600,00грн., зазначає, що оздоровлення - це перебування дитини та отримання нею послуги з оздоровлення та відпочинку не менше 21 дня. Також, відповідач надала документи про одруження з [PERSON] , та зазначила, що орендує квартиру на 4 осіб. Однак, жодного слова чи доказів щодо складу нової сім`ї, спільного проживання, доходу чи витрат не надала. З урахування викладеного вважає, що подані відповідачем докази, відповідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України, суд не може брати до уваги при вирішенні даного спору. Якщо вказані Відповідачем суми розділити на обох батьків, то щомісячні витрати становлять 11 155,00 грн. на одного з батьків в місяць. Разові витрати за період 2022-2024р. становлять 1 371,25грн. в місяць. , що відповідає 685,63грн. на одного з батьків в місяць. Всього витрати на місяць на кожного з батьків складають 11 155,00грн + 685,63грн.=11 840,63грн. Як вже зазначалось в позовній заяві, щомісячний розмір сплачених аліментів складає суму, що перевищує розмір зазначених витрат. Таким чином, у випадку зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, його син і надалі буде утримувати аліменти, які будуть служити задоволенню його актуальних життєвих потреб, відповідати життєвому стандарту в місці проживання, а не призводити до збагачення чи бути джерелом інших нецільових витрат. Просить суд при винесенні рішення врахувати викладені в позовній заяві обставини, які змушують позивача звертатись з даним позовом. На сьогоднішній день стан здоров`я позивача ще погіршився, майновий стан є таким, що сплата аліментів у розмірі 1/3 частки від доходів є обтяжливою для нього. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вважає їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому просить позов задовольнити. Позивач подав заяву про рогляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явилася, у відзиві на позовну заяву зазначила, що просить про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.02.2013 року (справа № 0907/19181/2012) вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 17.12.2012 року (а.с.8-10). 07.11.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа №0907/19181/2012 виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 11.09.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 17.12.2012 року (а.с.11). 04.09.2015 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». 19.04.2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с.16). 10.09.2020 року [PERSON] видано посвідчення серія [NUMBER] (а.с.15). Згідно довідки військово-лікарської комісії від 28.02.2023 року, проведеним оглядом [PERSON] встановлено діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 2 ступеня, ризик 3 (високий). СНІ. Гастроезофагальна рефлюксна хвороба з езофагітом. Хронічний гастродуоденіт в ст. ремісії. Грижа стравохідного отвору діафрагми. Хронічний панкреатит в ст. ремісії. Дисциркуляторна енцефалопатія 1 ст. Поширений остеохондроз хребта, спондильоз, спондилоартроз поперекового відділу хребта. Хронічна вертеброгенна цервікотораколюмбалгія в ст. нестійкої ремісії. Посттравматична (31.01.2020 р.) невропатія правого серединного нерва з незначним порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов?язане з проходженням військової служби. На підставі статті 40 «в», 39 «б», 52 «в», 54 «г», 55 «б», 41 «в», 64 «г», 23 «в» графи II Розкладу хвороб, графи - ТДВ - обмежено придатний до військової служби, не придатний до військової служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, РТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах (а.с.21). Згідно висновку КНП «ЦПМКДД» СП «МП№4» №6/593 від 18.03.2024 року про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] рекомендовано соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома, отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Висновок дійсний до 18.03.2025 року (а.с.20). Із звіту про здійсненні відрахування та виплати військової частини [NUMBER] від 24.04.2024 року вбачається, що згідно постанови від 25.06.2020 року [NUMBER] за період з грудня 2021 року по листопад 2022 року у [PERSON] із заробітної плати відраховано 93 789,66 грн. аліментних платежів (а.с.12). Згідно звіту про здійсненні відрахування та виплати військової частини [NUMBER] від 24.04.2024 року вбачається, що згідно постанови від 25.06.2020 року [NUMBER] за період з грудня 2022 року по серпень 2023 року у [PERSON] із заробітної плати відраховано 155 452,60 грн. аліментних платежів (а.с.13). Із витягу з Державного реєстру речових прав від 30.05.2024 року вбачається, що [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 23,8 кв.м., житловою площею 11,5 кв.м. (а.с.18). Відповідно до звіту (уточненого) про здійсненні відрахування та виплати [INFO] від 03.06.2024 року вбачається, що з [PERSON] за постановою від 02.11.2023 року [NUMBER], за період з 01 січня по 30 квітня 2024 року із заробітної плати відраховано 51 796,89 грн. грн. аліментних платежів (а.с.14). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України,ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 та 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його матеріальний стан погіршився, він повторно одружився, окрім того житлова площа квартири, що йому належить і де проживає сім`я, становить лише 11,5 кв.м., а тому потребує покращення житлових умов. Крім того, він бере участь в утриманні своєї матері похилого віку, та через проходження військової служби в ЗСУ погіршився стан його здоров`я, та він на постійній основі приймає ліки. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вказаних положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Правове значення при вирішенні даного спору має встановлення наявності або відсутності факту саме зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів (в даному випадку рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2013 року по справі №0907/19181/2012). Так, при вирішенні даного спору суд враховує, що позивач одружився ( тобто у нього змінився сімейний стан), стан здоров`я позивача [PERSON] погіршився через проходження військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 28.02.2023 року. Наведене в свою чергу свідчить про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. В той же час, суд не приймає до уваги посилання позивача про необхідність здійснення догляду за матір`ю, оскільки вона є особою пенсійного віку. Крім того, першочерговим в даному випадку, є обов`язок батька утримувати свого неповнолітнього сина. Зазначені відповідачем заперечення щодо неможливості зменшення розміру аліментів через відвідування дитиною гуртків, приватних уроків та необхідності оздоровлення, не може бути прийнято до уваги, оскільки такі витрати відносяться до додаткових. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що встановлений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.02.2013 року розмір аліментів на утримання дитини, слід зменшити із 1/3 до 1/4 частини від всіх видів доходів позивача щомісячно. Оскільки, виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, визначений розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. При цьому суд виходить з того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із наведеного слідує, що стягнення аліментів у зменшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial