Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 20 травня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позову посилається на те, що в серпні 2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя з відповідачем не склалось з причин несумісності їх характерів, різних поглядів на взаємовідносини подружжя, розподіл сімейних обов`язків, виховання дітей, що призвело до стійких розладів у їх шлюбних відносинах та втрати почуттів. З вказаних причин та зловживання відповідачем спиртними напоями між ними часто виникли суперечки та конфлікти. Спроби віднайти порозуміння виявилися марними. Фактично сім`я припинила своє існування з серпня 2023 року, а шлюб розпався та має лише формальний характер, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За правилами п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення\~«за закінченням терміну зберігання». Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до статті 280\~ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 22 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 471 (а.с.16). Від подружнього життя сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Позивачка в позовні заяві вказує, що спільне життя, ведення спільного господарства припинено з серпня 2023 року, кожен живе своїм життям та своїми інтересами. У відповідності до статті 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексуУкраїни\~- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За змістом положень ч.1\~ст. 24 СК України\~та\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1\~ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved