Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що є власником 1/3 частин квартири [ADDRESS] , іншими співвласниками є відповідачі у справі. Так як позивач та відповідач не можуть знайти порозуміння з приводу користування квартирою, оскільки відповідачка чинить перешкоди, він звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просив встановити порядок користування, а саме:\~у користування [PERSON] виділити\~\~житлову кімнату площею 12,5 кв. м. та лоджію 5,5 кв.м.,\~\~у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 17,0 кв.м., у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 9,1 кв.м., та лоджію 3,6 кв.м.,\~в загальному користуванні залишити: кухня 9.5 кв.м., вбиральня 1,0 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., коридор 10,1 кв.м. Відповідач звернулась до суду з зустрічною позовною заявою про припинення права на частку в спільній частковій власності, де просила суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Припинити право [PERSON] на 1\\3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримала, просила задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Відповідач, в судовому засіданні проти задоволенною первісного позову заперечувала. Третя особа, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, надали на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні спору покладались на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про задоволення первісного, та відмову у задоволенні зустрічного позову з наступних підстав. Положеннями частини першої\~статті 16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. За змістом\~\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання\~\~власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Здійснення права спільної часткової власності визначено\~статтею 358 ЦК України, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом. Як роз`яснено в п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю. \~Згідно з п. 14 цієї\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є спільною частковою власністю, а саме в рівних частках по 1\\3, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.01.2017 року. Згідно технічного паспорту від 16.12.2003 року, квартира загальною площею 70,9 кв.м., складається з 3 кімнат житловою площею 38,6 кв.м., у тому числі : 1-а кімната (2) 12, 5 кв.м., 2-а кімната (5) 9,1 кв.м., 3-я кімната (6) 17 кв.м., кухня (7) площею 9,5 кв.м., вбиральні сполученої (3) 1,0 кв.м., ванної кімнати (4) площею 2,6 кв.м., коридору (1) 10,1 кв.м., квартира обладнана лоджією І- 3,6 кв.м., ІІ 5,5. кв.м. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони у позасудовому порядку домовитись про порядок володіння та користування спільним майном не змогли, суд вважає, що запропонований позивачем порядок користування квартирою не порушить право власності інших співвласників . \~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення порядку користування квартирою знайшли своє обґрунтування під час судового розгляду і тому підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~ При цьому, визначення порядку користування спірною квартирою не тягне за собою відповідного збільшення та зменшення часток у праві власності на спірну квартиру. Частки сторін у праві власності на спірну квартиру, залишаються незмінними. Щодо зустрічного позову [PERSON] , суд не вбачає підстав для припинення права на частку в спільній частковій власності [PERSON] , тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Згідно із ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1\~ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 71\~СК України\~передбачає,\~майно,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~ділиться між\~ними в\~натурі. Якщо\~дружина та\~чоловік не\~домовилися про\~порядок поділу\~майна,\~спір може\~бути вирішений\~судом.\~При цьому\~суд бере\~до уваги\~інтереси дружини,\~чоловіка,\~дітей та\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними . Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Крім цього, заслуговує уваги той факт, що позивачка за зустрічним позовом [PERSON] не внесла на депозитний рахунок суму грошової компенсації. Також суд бере до уваги, що іншого житла у [PERSON] немає. Відповідно до положень ч. 1, 3\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved