Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

20.03.2024 року позивач через свого представника за ордером адвоката Вторнікову Наталію Олександрівну засобами поштового зв`язку звернувся до суду із позовом, в якому просив суд: - зобов`язати відповідачку не чинити перешкод позивачу у вихованні та спілкуванні із спільною дитиною сторін по справі - [PERSON] , [INFO] ; - визначити позивачу наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: - до виходу дитини на навчання з відвідуванням навчального закладу цілодобово у період з 00 годин 00 хвилин 1 числа до 00 годин 00 хвилин 15 числа кожного місяця або у період з 00 годин 00 хвилин 16 числа до 00 годин 00 хвилин 30 числа кожного місяця в місті проживання батька без присутності матері, під час перебування дитини у позивача він має право без згоди відповідачки вивозити дитину за кордон, день народження дитини та державні свята - за домовленістю сторін; - з моменту виходу дитини на навчання з відвідуванням навчального закладу і до досягнення дитиною повноліття: щомісячно з 20 години 00 хвилин п`ятниці до 20 години 00 хвилин неділі з періодичністю через тиждень в місці проживання батька або в іншому місці за вибором батька без присутності матері, 50% канікулярного періоду - в місці проживання батька без присутності матері, 50% періоду карантину - в місці проживання батька без присутності матері, у період шкільних канікул батько має право вивозити дитину за кордон, день народження дитини та державні свята - за домовленістю сторін; - у випадку виїзду відповідачки за кордон України без дитини, протягом усього часу відсутності відповідачки за місцем проживання позивача; - необмежене спілкування з дитиною до досягнення повноліття засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають фізичного спілкування позивача та дитини. Підставою позовних вимог зазначив розірвання шлюбу між сторонами, відсутність згоди щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, його право на таке спілкування відповідно до вимог Сімейного кодексу України та перешкоджання відповідачки у такому спілкуванні. Ухвалою судді від 17.04.2024 року провадження у справі було відкрито у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження, наданий відповідачеві час для подання відзиву та зустрічної позовної заяви, а третім особам письмових пояснень (т.1, а.с.28-29). 08.05.2024 року на адресу суду з боку представниці відповідача засобами Електронного суду в межах визначеного судом строку надійшов відзив, в якому вона заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що визначений позивачем спосіб участі у вихованні дитини не відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема статтям 141, 150 СК України, та заявила до компенсації за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн. (а.с.71-74). Копія відзиву була направлена представниці позивача (т.1, а.с.75). Ухвалою суду від 16.05.2024 року повністю задоволено клопотання представниці відповідача адвоката Нечитайло М.О. та частково представниці позивача адвоката Вторнікової Н.О. та надано вказаним представницям можливість участі у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних засобів зв`язку на всьому протязі слухання справи у Первомайському міськрайонному суді Харківської області у даному складі суду. В частині клопотання представниці позивача щодо відкладення розгляду справи через технічні збої у неї, відсутність електропостачання тощо відмовлено, оскільки саме сторона, яка заявила відповідне клопотання, несе ризики технічної неспроможності участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.1, а.с.139-140). 20.05.2024 року засобами електронного суду та 22.05.2024 року засобами поштового зв`язку на адресу суду з боку сторони позивача надійшло клопотання про долучення доказів у справі у вигляді як заяв не учасника справ, так і роздруківок з мобільного застосунку, копії довіреності тощо з направленням копій вказаних доказів іншій стороні по справі (т.1, а.с.150-199). 22.05.2024 року засобами Електронного суду від представниці відповідача надійшла заява із запереченнями про долучення вказаних доказів до матеріалів справи із поясненнями, що вони порушують тайну конфіденційної інформації, стосуються не учасника справи [PERSON] , є неналежними. Окремо було зазначено про зобов`язання представницю позивача надати пояснення з приводу фактів, викладених в цій заяві (т.1, а.с.200-201). Відповідь на відзив з боку позивача у визначені судом строки не надходила. Ухвалою суду від 23.05.2024 року відмовлено у долученні як доказів по справі з боку сторони позивача матеріалів наданих 20.05.2024 року та 22.05.2024 року, задоволено клопотання відповідачки про виклик та допит у судовому засіданні при розгляді справи по суті свідків, у тому числі, відповідачку, змінено склад учасників справи в частині третіх осіб по справі, визнано явку представника третьої особи у справі обов`язковою, витребувано від третьої особи висновок щодо розв`язання спору на підставі заявлених позовних вимог, визначено строк для подання вказаного висновку або повідомлення про неможливість його складення, питання виклику та допиту дитини у судовому засіданні при вирішенні справи по суті залишено відкритим до отримання висновку третьої особи, відкладено підготовче засідання (т.1, а.с.211-213). 04.06.2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання сторони позивача про долучення до матеріалів справи саме як доказу отриманого стороною позивача вже після судового засідання у підготовчому засіданні 23.05.2024 року відповіді дошкільного навчального закладу, а саме КЗ «Первомайський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №14 «Барвінок» Первомайської міської ради Харківської області від 22.05.2024 року про навчання у дистанційному режимі дитини сторін по справі. Вказане клопотання надійшло на адресу суду разом із клопотанням про поновлення строку на його подання (т.1, а.с.228-230). 07.06.2024 року з боку третьої особи по справі на адресу суду надійшов лист, в якому суду було повідомлено, що надання висновку з питання, яке суд зобов`язав надати, буде здійснено комісією у справах захисту прав дітей виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області 12.06.2024 року після чого вказаний висновок повинен бути затверджений рішенням органу опіки та піклування, засідання якого у червні 2024 року призначено на 26.06.2024 року (т.1, а.с.240). 10.06.2024 року на адресу суду надійшло надіслане 05.06.2024 року засобами Електронного суду заперечення сторони відповідача щодо долучення до матеріалів справи саме як доказу отриманої відповіді на адвокатський запит представниці позивача від 22.05.2024 року дошкільного навчального закладу, де навчається дитина сторін по справі, а саме КЗ «Первомайський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №14 «Барвінок» Первомайської міської ради Харківської області, оскільки вказаний доказ поданий вже після відкриття провадження та отримання відзиву сторони відповідача, про вказаний факт зарахування дитини у дошкільний навчальний заклад позивачу було відомо, дитина навчається у дошкільному навчальному закладі за додатковою програмою міжнародної технічної допомоги очно два рази на тиждень, а тому дитина в межах дозволеного відвідує навчальний заклад (т.1, а.с.242-243). Судове засідання у підготовчому провадженні 10.06.2024 року не відбулося через зайнятість судді в іншій справі (т.2, а.с.1). Ухвалою суду за результатами проведеного судового засідання 26.06.2024 року підготовче провадження було відкладено, задоволено клопотання сторони позивача про долучення до матеріалів справи відповідних доказів, залишено відкритим питання про виклик і допит у судовому засіданні малолітньої [PERSON] , [INFO] (т.2, а.с.19-20). 19.07.2024 року на адресу суду засобами Електронного суду надійшов висновок органу опіки та піклування від 26.06.2024 року разом із витягом із чергового засідання комісії з питань захисту прав дитини від 12.06.2024 року разом із складом вказаних органів для підтвердження правомочності щодо прийняття відповідних рішень (т.2, а.с.33-38), чим вимоги ухвали суду від 23.05.2024 року були виконані. Ухвалою суду від 07.08.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті, враховуючи позицію сторін визнано недоцільним допит у судовому засіданні малолітньої [PERSON] , [INFO] , враховуючи її вік та предмет спору в даній справі (т.,2 а.с.44-45). У судовому засіданні при розгляді справи по суті 05.09.2024 року були допитані три свідка зі сторони відповідачки та відповідачка як свідок у порядку ст.92 ЦПК України (а.с.65-68). Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є керівником дитячого хореографічного гуртка, який відвідує дитина сторін по справі тричі на тиждень. Приводить на заняття дитину відповідачка, вона ж опікується інвентарем дитини та її успіхами, позивача вона не знає, дитини навчається у неї з вересня 2023 року. Свідок [PERSON] повідомила суд, що вона займається з дитиною з вересня 2023 року 2 рази на тиждень як викладач для підготовки до школи, займається за місцем проживання дитини, в більшості випадків бачила або відповідачку або її матір, як осіб, які створюють умови для проведення занять, позивача не знає. Відповідачка в більшості випадків особисто зустрічає вказаного свідка та проводить її після занять з дитиною. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідачки, повідомила, що жодних перепон у спілкуванні з дитиною її донька та вона, коли вона її заміщає позивачу не створює, на її думку, виникла ситуація пов`язана з тим, що позивач не завчасно попереджає про свій приїзд, що призводить до розбалансування графіку навчання дитини у гуртках та підготовки до школи, що і є підставою для того, що іноді зустрічі з батьком відкладаються, однак вказувати, що йому створюються перешкоди у спілкуванні з дитиною або йому взагалі дитину не дають не має підстав. Відповідачка допитана як свідок вказала, що перешкод вона позивачеві не чинить, була і наразі згодна на спілкування дитини з батьком в будь-який час, однак за місцем її мешкання, оскільки вона вважає, що для дитини буде поганим прикладом, якщо вона буде спілкуватися з батьком за наявності іншої жінки, з якою її батько мешкає, проти чого вона заперечує, в іншій частині жодних перепон позивачеві у спілкуванні з дитиною не створюється, усі посунення часу спілкування дитини та позивача пов`язані з тим, що позивач не бажає попереджувати її про те, коли він приїде та як він планує влаштувати час перебування дитини безвідносно місця знаходження, що створює у планах відповідачки дисбаланс в графіку занять дитини, у тому числі, позашкільних з плануванням розкладу дитини на відповідний день. Також у судовому засіданні 05.09.2024 року сторони надали суду свої деталізовані пояснення щодо предмета позову, зокрема, позивач повністю підтримав заявлені ним позовні вимоги відповідно до вимог позовної заяви, відповідачка повністю проти їх задоволення заперечувала відповідно до вимог відзиву, представники сторін підтримали позицію своїх довірителів, надавши додаткові правову аргументацію позицію сторін, а представниця третьої особи у справі підтримала наданий третьою особою у справі висновок від 26.06.2024 року №319 (т.2, а.с.34, зворотній бік - 35), додавши, що їй не зрозуміла зміна позиції сторін по справі, оскільки у засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 12.06.2024 року, який став підставою для прийняття третьою особою висновку (т.2, а.с.37-38) сторони погоджувалися із зазначеним порядком участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини, а наразі їх позиція змінилася. При цьому повідомила, що орган опіки та піклування вирішив питання участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною в більшості на підставі вимог, заявлених позивачем. У судовому засіданні при розгляді справи по суту 16.09.2024 року у судових дебатах сторони та їх представниці не змінили ані власну позицію, ані її аргументування, надані раніше у судовому засіданні 05.09.2024 року. Представник третьої особи знов таки підтримав висновок третьої особи від 26.06.2024 року, затверджений рішенням №319 з мотивів у ньому викладених. Вислухавши сторони, їх представниць, обох представників третьої особи по справі, дослідивши позовну заяву з додатками та відзив на неї, докази, які досліджуються судом при розгляді даної справи саме як докази, висновок третьої особи по справі від 26.06.2024 року №319, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів Головного територіального управління юстиції у Київській області (актовий запис №351 від 14.07.2018 року)(т.1, а.с.14). З відповідачкою позивач перебував у шлюбі, який був розірваний рішенням Васильківського міськрайонного суду Харківської області від 23.03.2023 року у справі №362/4978/22, яке набуло чинності, доступ до якого є через Єдиний державний реєстр судових рішень. На підставі судового наказу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08.02.2023 року у справі №362/5166/22, який набув чинності, з урахуванням ухвали Васильківського міськрайонного суду від 14.03.2023 року, яка набула чинності, з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з 14.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (т.1, а.с.15-18). Позивач мешкає у м. Києві, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Києва від 23.01.2024 року (т.1, а.с.9). Дитина зареєстрована та мешкає разом із матір`ю у м. Первомайський Лозівського району Харківської області, що підтверджено витягом з реєстру територіальної громади Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області від 23.01.2024 року (т.1, а.с.12). Під час розгляду справи встановлено, що сторони мають протилежні позиції щодо участі позивача у вихованні дитини, не можуть знайти компроміс у особистому спілкуванні з приводу цього питання, а тому суд вважає, що при ухваленні рішення в даній справі слід деталізувати усі питання участі позивача у вихованні дитини деталізовано з метою недопущення формального підходу сторін по справі до цього питання та суворого дотримання визначеного судом графіку. Також суд вважає, що в даній справі слід визначити строк дії рішення, оскільки дитина про визначений порядок спілкування з батьком у судовому засіданні не допитувалася, її вік становить 6 років, фактично при вирішенні справи по суті вирішується питання місця її проживання. При цьому відповідно до положень ст.160 Сімейного кодексу України, які кореспондуються з нормами частин 2-4 статті 29 Цивільного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини , якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Тому суд вважає, що слід визначити строк дії вказаного рішення до 31.08.2028 року з урахуванням того, що порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною вирішується судом окремо на навчальний період з 01 вересня до 31 травня та окремо на літній канікулярний період з 01 червня до 31 серпня до 2028 року включно. Відносно вимоги позивача щодо зобов`язання відповідачки не чинити йому перешкоди у вихованні і спілкуванні з дитиною загалом, то в цій частині під час розгляду справи не було встановлено таких фактів з боку відповідачки, позивач доказів саме умисних або штучно створених перешкод у вихованні дитини не надав, а тому в цій частині його позовна вимога не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи. Відносно вказаної вимоги слід додати, що відповідачка на підставі відзиву вважає, що спілкування позивача повинно відбуватися виключно за місцем проживання дитини з повідомленням її про такі побачення з боку позивача, а тому вказану позицію не можна вважати перешкодою позивачеві у вихованні та спілкуванні з дитиною, оскільки це є позиція відповідачки, з якою не згоден позивачем, через що справа розглядається судом. Третя особа по справі під час постановлення свого висновку також жодним словом не встановили будь-яких перешкод позивачеві у спілкуванні з дитиною. Вирішуючи питання участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд зазначає, що під час розгляду справи дитина сторін у справі закінчила дошкільний навчальний заклад та була зарахована до шкільного навчального закладу та здобуває початкову загальну освіти. Наразі навчання осіб, які здобувають початкову загальну освіту у м. Первомайський Лозівського району Харківської області, здійснюється у дистанційному режимі поза межами навчальних закладів. Вирішуючи в цій частині вимоги позивача, який фактично бажав здійснювати разом із відповідачкою спільну фізичну опіку над дитиною, порівну поділивши місце проживання дитини за місцем проживання відповідачки та своєму, суд визначає, що в цій частині, незважаючи на висновок третьої особи у справі, вимоги позивача не можуть бути задоволені через те, що вони протирічать найкращим інтересам дитини, оскільки постійні переїзди більше, ніж на 500 км кожні 15 днів не будуть сприяти соціалізації дитини в колективі, напрацюванню міцних дружніх відносин (не можна дружити кожні 15 днів) та формуванню у дитини розуміння свого будинку як місця проживання. Тому в цій частині вимоги слід задовольнити шляхом надання позивачеві часу для спілкування з дитиною один раз на тиждень без участі матері у вихідні дні на протязі навчального періоду за місцем свого місця проживання з метою деталізація місця знаходження дитини в цей час та одного разу на місяць за місцем проживання дитини у м. Первомайський також за відсутності матері, що буде виробляти у дитини розуміння, що батько, хоч і мешкає окремо, однак відносно неї у нього є єдине почуття любові та він завжди готовий бути разом з нею. В час спілкування з дитиною без матері позивач має можливість викласти дитині своє бачення світу та врахувати позицію дитини, що ситуації між ним та відповідачкою щодо фактичного спілкування. В частині канікулярних періодів восени, взимку та навесні вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки вказані періоди є незначними по часу та охоплюються періодами виховання та спілкування, які суд визначає такими, в яких батько може спілкуватися з дитиною (два рази на місяць). Вирішуючи питання заявлених позовних вимог в цій частині суд фактично повністю відхиляє позицію третьої особи у справі, оскільки вона не містить аналізу взаємовідносин, що склалися між сторонами, неможливість сторін знайти компроміс та за відсутності надання суду доказів погодження сторін на затверджений варіант спілкування, визначений третьою особою 26.06.2024 року, оскільки відео- та аудіо-фіксація як засідань виконавчого комітету Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області, так і комісії з питань захисту прав дитини не ведеться, а сторони не підтвердили позицію третьої особи під час розгляду справи, оскільки вважали, що третя особа врахувала саме їх пропозиції, що для суду ставить позицію виконавчого комітету Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області під сумнів, а тому до уваги під час розгляду справи не приймається. Відносно літнього канікулярного періоду дитини у період з 01 червня до 31 серпня 2024 року, то в цій частині достатнім часом для позивача для виховання та спілкування з дитиною є один календарний місяць, що дозволяє позивачеві спланувати як свою зайнятість у вказаний період, так і спільний відпочинок з дитиною (за бажанням) та участь у інших заходах спільно. При цьому при визначенні місяців спілкування з дитиною у період 2025-2028 років суд керується принципом черговості за початковим відліком, та враховує день народження дитини, який припадає на 13 липня, а також необхідність підготовки до школи у серпні 2027 року, що дещо скоротить таке спілкування у літній канікулярний період. При цьому суд враховує, що дитина може брати участь у відповідних заходах, що вже відбулося під час слухання справи на початку липня 2024 року (змагання), або хворіти, через що слід визначити можливість перенесення такого заходу на час хвороби або безпосередньої участі у заходах. Суд категорично підтримує позицію позивача, що в разі залишення відповідачкою меж України дитина повинна залишатися саме із ним, в цій частині вимоги позивача повністю підтверджені судом під час судового розгляду. Щодо можливості позивача самостійно залишати Україну з дитиною без згоди відповідачки, як і взагалі вирішення питання щодо того, чи може дитина залишати межі України з одним із батьків без згоди іншого, то в цій частині слід взагалі заборонити залишати дитині межі України з одним із батьків без згоди іншого, оскільки сторони один одному в цій частині не довіряють, а тому слідуючи найкращим інтересам дитини, вона може залишати межі України виключно за згодою обох батьків, оскільки, враховуючи те, що позивач не вказав, що він бажає здійснювати подорожі з дитиною виключно у країни, з якими у України мається двосторонні договори про допомогу у цивільних справах або до країн-підписантів Міжнародної конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25.10.1980 року, то його вимоги в цій частині не відповідають інтересам самої дитини, а тому не можуть бути задоволені. В частині вимог позивача щодо спілкування з дитиною, то в цій частині суд їх задовольняє частково, оскільки у дитини є свій розпорядок дня, який відповідає її найкращим інтересам, формує чіткий ритм повсякденного життя та впливає на стан відпочинку та поточної діяльності, що дозволяє суд зробити висновок, що таке спілкування, за виключення ургентних ситуацій, повинно відбуватися також у визначений період, який суд встановлює з 7 години 30 хвилин до 21 години 30 хвилин. При цьому відповідачка повинна забезпечити дитину засобами такого спілкування з відповідним програмних забезпеченням або можливістю приймати та самостійно здійснювати дзвінки. Нарешті, підсумовуючи, суд зазначає, що позиція позивача щодо застосування концепції рівності батьків щодо участі у вихованні та спілкування з дитиною не може застосовуватися, якщо вона порушує вимоги концепції захисту найкращих інтересів дитини, що має місце в даній справі, а тому позовні вимоги задовольняються судом саме таким чином. Третя особа у справі найкращі інтереси дитини не врахувада, а тому висновок третьої особи від 26.06.2024 року суд до уваги не приймає, вважаючи, що третя особа при його складанні проявила суху бюрократичну безбарвність, поверхневе з`ясування дійсних протирічить сторін у справі щодо спілкування та виховання дитини та здійснила його складання по формі «аби скласти», не бажаючи зрозуміти що саме буде відповідати найкращим інтересам дитини у даній справі, враховуючи заявлені позовні вимоги. Окремо суд зазначає, що м. Первомайський Лозівського району Харківської області віднесено до населеного пункту, в якому можливі активні бойові дії, а тому суд, враховуючи безпекову ситуацію, визначає порядок для сторін, який буде діяти, якщо у м. Первомайському почнуться активні бойові дії. При визначенні місця проживання позивача суд виходить з даних місця проживання позивача, повідомлених ним самим, яке є відмінним від місця його реєстрації, однак також знаходиться у м. Києві. Адреса перебування дитини важлива в контексті визначення чіткого місця перебування дитини з позивачем. На підставі частин 1-2 статті 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частин 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами 2, 4 та 5 статті 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування; в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи; під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами; у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним; особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає, що оскільки за однією вимогою суд повністю відмовляє позивача, а за іншою встановити в якій частині із заявлених суд вимоги позивача задовольняє, то з відповідачки слід стягнути половину судових витрат у вигляді судового збору за вказаною вимогою, що становить 605,60 грн. із 1211,20 грн., сплачених позивачем. Відносно витрат на правову допомогу, про що просила сторона відповідачки під час судових дебатів, то оскільки в порушення вимог п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, докази понесення вказаних витрат на час проголошення рішення суду, не були надані, то підстав для вирішення питання про їх стягнення чи відмову у стягненні та їх розподіл не можуть бути здійснені, що не перешкоджає стороні відповідачки надати вказані докази на протязі 5 днів з дня проголошення рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial