Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

24.07.2024 року позивач [PERSON] звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. 21.08.2024 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання на 15:30 годину 19 вересня 2024 року з викликом сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі з 09 червня 2015 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 21. У шлюбі в них народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 26.09.2023 року шлюб між нами було розірвано. Діти проживають разом з нею, але забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвиток дітей вона одна не може. Батько дітей здоровий та працездатний, працює прохідником у ВП «Шахтоуправління «Новодонецьке», зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.07.2024 року і до їх повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги, та не заперечував сплачувати аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітніх дітей. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] до [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 21.08.2015 року, та серії [NUMBER] від 29.12.2020 року, відповідно (а.с.8,9). Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 26.09.2023 року шлюб між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрований 09\~червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 21, розірвано (а.с.5-7). Згідно акту, складеного головою ОСБб «Престиж» [PERSON] , у присутності сусідів [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), діти [PERSON] , 2015 року народження, та [PERSON] , 2020 року народження, проживають разом з матір`ю - [PERSON] , 1994 року народження з 25.06.2024 року по теперішній час (а.с.10). Як вбачається з довідки ВП «Шахтоуправління «Новодонецьке», [PERSON] працює прохідником з 14.02.2022 року, та загальна сума нарахованого доходу за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року становить 389560,86 грн. (а.с.21). Відповідач [PERSON] проживає окремо, та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-20). Зазначені письмові докази суд визнає належними та допустимими доказами по справі. Правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються сімейних правовідносин, щодо стягнення аліментів на утриманні малолітніх дітей. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Суд, відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.\~3\~ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~при визначені\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулася до суду з позовною заявою 24 липня 2024 року. Таким чином, відповідач [PERSON] , будучи батьком малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. Проживання відповідача окремо від дітей не звільняє його від виконання вказаного обов`язку. Зважаючи на вищевикладене, а також виходячи з того, що позивачка разом із відповідачем повинні забезпечити їх малолітнім дітям рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення позову, тобто, з 24.07.2024 року, до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~передбачено,\~що у\~разі задоволення\~позову судовий\~збір стягується\~з відповідача.\~Враховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України, стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн. в дохід держави, за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial