Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

У січні 2024 року АТ «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за Угодою про надання споживчого кредиту № 501430589 від 11\~лютого 2022\~рокуу розмірі 557\~899,40 грн та судові витрати по справі. Позиція позивача В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що 11 лютого 2022 року між АТ «Альфа-Банк» (яке в подальшому змінило назву на АТ «СЕНС БАНК») та відповідачкою була укладена Угода про надання споживчого кредиту № 501430589 про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлюваної кредитної лінії (оферта), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». [PERSON] , підписавши Заяву-анкету про надання банківських послуг, Паспорт споживчого кредиту, отримавши свій примірник, з умовами Угоди, Тарифами Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку, була ознайомлена, приймала їх та погодилась. Умови надання Кредитної лінії: ліміт кредитної лінії у розмірі 400 000,00 грн; процентна ставка за користування коштами 28% річна фіксована, строк кредиту 60 міс. Підписанням Оферти відповідачка надала власну згоду Банку на передачу даних, а також беззаперечно підтвердила, що ознайомлена у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту (п. 2 розділу ІІ Оферти). Відповідно до меморіального ордеру № 929000572 від 11.02.2022 року АТ «СЕНС БАНК» перерахував на рахунок [PERSON] 400\~000,00 грн. Як вбачається з розрахунку АТ «СЕНС БАНК», станом на 24.08.2023 року, заборгованість відповідачки перед банком становить 557\~899,40 грн, яка складається з наступного: 396\~636,17 грн заборгованість за тілом кредиту; 161\~263,23 грн заборгованість по відсоткам. Відповідачка не виконала свого обов`язку щодо повернення наданих їй кредитних коштів, що й стало підставою звернення до суду. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2024 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, не повідомив суд про причини не явки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відомостей про неможливість з`явитися у судове засідання відповідачка суду не надала. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 11 лютого 2022 року між АТ «Альфа-Банк» (яке в подальшому змінило назву на АТ «СЕНС БАНК») та відповідачкою була укладена Угода про надання споживчого кредиту № 501430589 про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлюваної кредитної лінії (оферта), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». [PERSON] , підписавши Заяву-анкету про надання банківських послуг, Паспорт споживчого кредиту, отримавши свій примірник, з умовами Угоди, Тарифами Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку, була ознайомлена, приймала їх та погодилась. Умови надання Кредитної лінії: ліміт кредитної лінії у розмірі 400 000,00 грн; процентна ставка за користування коштами 28% річна фіксована, строк кредиту 60 міс. Підписанням Оферти відповідачка надала власну згоду Банку на передачу даних, а також беззаперечно підтвердила, що ознайомлена у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту (п. 2 розділу ІІ Оферти). Відповідно до меморіального ордеру № 929000572 від 11.02.2022 року АТ «СЕНС БАНК» перерахував на рахунок [PERSON] 400\~000,00 грн. Як вбачається з розрахунку АТ «СЕНС БАНК», станом на 24.08.2023 року, заборгованість відповідачки становить 557\~899,40 грн, яка складається з наступного: 396\~636,17 грн заборгованість за тілом кредиту; 161\~263,23 грн заборгованість по відсоткам. Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед позивачем за Угодою про надання споживчого кредиту № 501430589 про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлюваної кредитної лінії (оферта) від 11 лютого 2022 року в розмірі 557\~899,40 грн. Норми права, які застосував суд, та висновки Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі.Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до меморіального ордеру № 108414792 від 20.12.2023 позивач за подачу позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 8\~368,49 грн, який і підлягає стягненню з відповідачки.

Outcome: approved