Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої доньки в період навчання. Позивач зазначає, що вона перебула з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2014 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Після розірвання шлюбу питання про участь відповідача в утриманні дітей було вирішено у судовому порядку в 2015 році, а згодом розмір аліментів був змінений рішенням Вінницького міського суду Вінницькій області від 30 травня 2018 року (справа № 127/5646/18) на 1/3 частину від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму на кожну дитину. 10 червня 2024 року їхній доньці [PERSON] виповнилось 18 років у зв`язку з чим примусове стягнення аліментів з відповідача на її утримання припинилось. Однак Ольга продовжує навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. М. Коцюбинського на І курсі СВО бакалавра Навчально-наукового інституту педагогіки, психології, підготовки фахівців вищої кваліфікації за спеціальністю 053, психологія, на очній (комерційні) формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. Вартість навчання становить 96000,00 грн. При цьому, дочка не працює, не отримує стипендії та не має жодного самостійного доходу, а тому потребує матеріальної допомоги. Натомість відповідач є здоровою та працездатною людиною, який має заробіток, забезпечений житлом та має транспортний засіб, на утриманні якого, окрім двох дітей, більше нікого не має, а тому останній має можливість надати таку допомогу, однак в добровільному порядку її не надає. За таких обставин позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з цим позовом на весь період навчання доньки, але не більше ніж до 10 червня 2029 року дня досягнення дочкою 23-х річного віку, а також стягнути на її користь понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом з копією позовної заяви з додатками було надіслано за останнім відомим місцем проживання відповідача, однак конверт з поштовим відправленням повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Також, судом розміщено оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, однак відповідач правом подання відзиву на позов не скористався. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 серпня 2024 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача [PERSON] 13 серпня 2024 року на адресу суду надійшли письмові пояснення [PERSON] , в яких остання зазначила про підтримання вимог матерії [PERSON] , оскільки її батько [PERSON] не приймає участі в її утримані. Вона проживає разом з матір`ю та перебуває на її утримані. На даний час навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Коцюбинського на 1 курсі СВО бакалавра Навчально-наукового інституту педагогіки, психології, підготовки фахівців вищої кваліфікації за спеціальністю 053, на платній основі, а тому потребує даної допомоги. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України. Судом установлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2014 року (а.с.4, 7). Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16 червня 2006 року та серії [NUMBER] від 17 грудня 2007 року (а.с.5,6). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2018 року у цивільній справі №127/5646/18 позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено, змінено розмір присуджених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2015 року (справа №127/1132/15-ц) та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника, але на кожну дитину не менше 50 % прожиткового мінімуму і не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття старшої дитини, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Також, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму і не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття (а.с.8-10). Дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Реєстру Вінницької територіальної громади №2024/007089988 від 18 червня 2024 року та копією довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №41576 від 08 вересня 2020 року (а.с.11-12). [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та навчається на 1-му курсі СВО бакалавра Навчально-наукового інституту педагогіки, психології, підготовки фахівців вищої кваліфікації Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського на спеціальності 053, психологія, на очній (комерційні) формі навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. Загальна вартість навчання становить 96000,00 грн, яка виплачується чотирма платежами в однаковому розмірі, що підтверджується копією договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №141/01 від 14 серпня 2023 року, копією договору про навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського №141/01 від 14 серпня 2023 року та копією довідки Вінницького державного педагогічного університету ім. Михайла Коцюбинського №24/128 від 12 червня 2024 року (а.с.13-16). Відповідач [PERSON] проживає окремо, доказів про надання допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, не надав. Відповідно до ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, є меншою 23 років, продовжує навчання, доходів не має, проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, а тому суд дійшов висновку, що донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі. При визначенні розміру аліментів, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, витрати пов`язані з навчанням (вартість навчання, проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо утримання відповідачем ще однієї дитини, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/6 частки доходу відповідача щомісячно. При визначені розміру аліментів суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24 грудня 2014 року в справі №6-186цс14, та врахував всі обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання доньки матір`ю, як-то визначено ст.200 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 201, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 18 червня 2024 року. Аліменти підлягають стягненню на період навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ( ч.2 ст.199 СК України). Разом з тим поновлення навчання (за умови недосягнення 23-річного віку) дозволяє звернутися з новим позовом до суду про стягнення аліментів. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а позов задоволений повністю, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що відповідно до ст. 131 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3 ст.141 ЦПК України. Позивачем заявлено про врахування судових витрат понесених ним (професійна правнича допомога) при розподілі судових витрат між сторонами. На підтвердження цих обставин суду надано договір-квитанція № 62 від 17 червня 2024 року за змістом якого розмір винагороди за надання правничої допомоги адвокатом Павловою В. Є. по оформленню позовної заяви про стягнення аліментів до 23 років становить 1500,00 грн. При розподілі цього виду судових витрат, суд враховує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. При визначенні та розподілі судових витрат суд враховує критерії, визначені положеннями ЦПК України: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При цьому враховує, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Надаючи оцінку наданим доказам суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах цієї цивільної справи, витрати пов`язані із розглядом цієї справи (оформленням позовної заяви), витрати відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням обставин справи та значення його для позивача. Заяв щодо неспівмірності не надходило, а тому визначаючись з їх розподілом відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України та зважаючи на задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1500,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved