Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

06.02.2024 року [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2007 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є різні погляди на права та обов`язки подружжя, відсутність спільних інтересів та порозуміння під час вирішення спірних питань, небажання поступитися один одному під час вирішення спірних питань. Намагання та неодноразові спроби налагодити відносини та зберегти сім`ю позитивних результатів не дали через відсутність порозуміння та кохання між ними. Сторони проживають разом, проте спілкуються виключно з питань, які стосуються виховання та утримання спільного сина. За таких обставин, вважає, що шлюб давно і остаточно припинив своє існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2024 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. Ухвалою від 08.03.2024 суддею Самойленко Л.М. відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду відзиву та клопотань не направив. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 96, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2007 р.(а.с.16). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.01.2009 року (а.с.17). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя сторін не склалося через різницю характерів, відсутність спільних інтересів, порозуміння, втрати почуття любові та поваги. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки це буде шкодити їх інтересам. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.56 СКУкраїни передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачкою при подачі позову сплачено судовий збір, натомість у позовній заяві просить такі витрати залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved