Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

У квітні 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправними дій та зобов`язання перерахувати грошові кошти. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] (далі - позивач) являється клієнтом банківської установи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та має відкриті карткові рахунки: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ,у користуванні якими обмежена. Відповідно до змісту позовних вимог, позивач просила суд: визнати протиправними дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо обмеження в користуванні [PERSON] грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» перерахувати грошові кошти, у розмірі 19 124,96 грн., що знаходяться на карткових рахунках: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] відкритих у банківській установі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та належать [PERSON] на рахунок відкритий [PERSON] в АТ «Райффайзен Банк Аваль» [NUMBER] , призначення платежу: Поповнення карткового рахунку [NUMBER] [PERSON] ) та стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору. За наведених обставин ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. 06 червня 2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до справи. 23 березня 2023 року від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про залучення до участі у справу третьої особи, а саме [PERSON] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача про залучення до у часті у справу третьої особи, залучено [PERSON] до у часті у справу в якості третьої особи. 14 лютого 2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про доручення доказів. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про місце день і час розгляду справи повідомлялися належним чином, разом з тим, в мткретіалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на сайті Печерського районного суду м.Києва, а тому, в силу положень ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про місце день і час розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно з частиною 1 статті 174 ЦПК, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність інших учасників на підставі наявних в ній доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] являється клієнтом банківської установи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та має відкриті карткові рахунки: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Позивач звернулася із заявою від 10 грудня 2020 року №08/12 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач, АТ КБ «ПРИВАТБАНК») з проханням перерахувати грошові кошти, що знаходяться на карткових рахунках: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] відкритих у банківській установі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та належать [PERSON] на рахунок відкритий [PERSON] в АТ "Райффайзен Банк Аваль" та надала реквізити. Проте, Відповідач не здійснив перерахування грошових коштів. Також, Позивач звернулася із заявою від 11 березня 2020 року №03/21 до відповідача з проханням перерахувати грошові кошти, що знаходяться [NUMBER] відкритих у банківській установі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [NUMBER] , карткових рахунках: на [NUMBER] , та належать [PERSON] на рахунок відкритий [PERSON] в АТ "Райффайзен Банк Аваль" та надала платіжне доручення від 10.03.2021 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач повідомив позивачу, інформацію, що по картці [PERSON] було здійснено шахрайські дії і тому було встановлено обмеження, вказавши, що потерпілму клієнту потрібно повернути кошти. Також, листом від 25.03.2021 року №20.1.0.0.0/7-210315/14579 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», повідомило: що «Відповідно до ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р. № 2121-111 (далі - Закон України № 2121-111), на банки покладено обов`язок щодо проведення ідентифікації та верифікації клієнтів відповідно до вимог законодавства України. Згідно положень зазначеної статті, Банк здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті. Положення ч.1., ч.2 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 № 1702-VII (надалі - Закон України № 1702-VII) регламентують, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов`язаний на підставі поданих клієнтом (представником клієнта) офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій (якщо інше не передбачено цим Законом) здійснювати ідентифікацію та верифікацію клієнта (представника клієнта). При цьому, документи мають бути чинними (дійсними) на момент їх подання та включати всі необхідні ідентифікаційні дані. Окрім того, у разі виникнення сумнівів у достовірності чи повноті наданої інформації про клієнта суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний провести поглиблену перевірку клієнта. На виконання вищезазначеного обов`язку, положеннями ст. 64 Закону України № 2121-ІІІ та ч. 7 ст. 9 Закону України № 1702-VII передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для ідентифікації, верифікації, вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта, а також для виховання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитись від встановлення (підтримання ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у раз ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику (ст. 10 Закону України № 1702-VII). Тож на підставі вищезазначених норм законодавства України, просимо Вас надати документи, та підтверджують походження грошових коштів які надійшли на Ваш рахунок № [NUMBER] 31/05/2019 р.». Позивач вказує, що відповідач

Outcome: dismissed