Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Кара Руслана Теодозіївна, звернулась до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Василівської міської ради Запорізької області, третя особа [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , тобто є спадкоємцем першої черги. Після смерті батька відкрилась спадщина та була заведена спадкова справа. Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом є її рідна сестра, третя особа по справі, [PERSON] . Однак, вона пропустила строк для прийняття спадщини без поважних причин. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 їй відмовлено у наданні додаткового строку для прийняття спадщини. У власності батька, на підставі договору купівлі-продажу № 6 від 07.10.1997, на день його смерті перебувала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . 17.04.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петренко Світланою Володимирівною відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у Державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію речовою права, а відомості з Бюро технічної інвентаризації, що здійснювало проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно не має можливості отримати, оскільки м. Василівка окуповане та поштове сполучення не здійснюється. Отже, отримати свідоцтво про право на спадщину, що залишилася після смерті батька, в позасудовому порядку позивач не може, у зв`язку з чим звертається до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 22.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та підготовче засідання призначене на 07.08.2024. Цією ж ухвалою витребувані докази, необхідні для повного та всебічного розгляду справи. Вимоги ухвали виконані 12.06.2024. Ухвалою суду від 07.08.2024 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Від представника позивача адвоката Кари Р.Т., надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, пояснень не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 19). Зміна прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а.с. 19). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 16). Після смерті батька відкрилась спадщина та була заведена спадкова справа № 15/2022 від 07.06.2022, належним чином засвідчена копія якої надійшла на виконання ухвали суду від 22.05.2024 (а.с. 42-70). Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом є її рідна сестра, третя особа по справі, [PERSON] . Вона пропустила строк для прийняття спадщини без поважних причин. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 в рамках справи №\~332/1438/23 їй відмовлено у наданні додаткового строку для прийняття спадщини. Рішення набрало законної сили 12.03.2024 (а.с. 22-25). У власності батька, на підставі договору купівлі-продажу № 6 від 07.10.1997, на день його смерті перебувала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). 17.04.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петренко С.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у Державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію речовою права, а відомості з Бюро технічної інвентаризації, що здійснювало проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно не має можливості отримати, оскільки м. Василівка окуповане та поштове сполучення не здійснюється (а.с. 15). Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.\~ч. 1-2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 15/2022, відкритої 07.06.2022 після померлого [INFO] [PERSON] , останнім заповіту складено не було. Спадкоємцями першої черги після нього є дві його дочки позивач та третя особі по справі. Третій особі [PERSON] за рішенням суду було відмовлено у наданні додаткового строку для прийняття спадщини, відтак, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців за законом немає (а.с.\~42-70). Відповідно до ст.\~ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та який на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23). Оскільки в позасудовому порядку позивач не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у Державному реєстрі прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію речових прав на майно, належне померлому, вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, а також позицію представника відповідача, який не заперечував щодо задоволення позовних вимог, зважаючи на всі вищезазначені норми закону, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved