Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У березні 2024 року прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Західного регіону звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, до Державного підприємства Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс-43», [PERSON] в якому просило визнати недійсним попередній договір користування нерухомим державним майном від 01.01.2024 № 178/24 укладеного між державним підприємством Міністерства оборони України "Українська дорожньо-транспортна компанія "Воєнконверс-43" та [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме місцем в споруді № [NUMBER] площею 155,0 кв.м. та зобов`язати [PERSON] звільнити місце в споруді № [NUMBER] площею 155,0 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час виконання повноважень, визначених ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру» було встановлено, що 01.01.2024 року між ДП Міністерства оборони України «Українська дорожньо-транспортна компанія «Воєнконверс-43» (далі ДП МОУ УДТК «Воєнконверс-43»), як балансоутримувачем та [PERSON] , як замовником, був укладений попередній договір користування нерухомим державним майном №178/24, за яким балансоутримувач зобов`язався передати у строкове платне користування нерухоме майно, а саме місце в споруді № [NUMBER] площею 155 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Так, ДП МОУ УДТК «Воєнконверс-43» засноване на державній власності як державне некомерційне підприємство та належить до сфери Міністерства оборони України. Вказаний договір був укладений із порушеннями вимог Закону України «Про оренду державного і комунального майна», а саме без відома та погодження із Міністерством оборони України; не уповноваженим орендодавцем, яким мав бути Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, без визначення /погодження органної плати Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях; без визначення у встановленому порядку вартості об`єкта оренди. Представник прокуратури в судове засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву. в якій позов підтримав у повному обсязі. Просив позов задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач ДП МОУ УДТК «Воєнконверс-43» в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення та просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Причини своєї неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов не подав. Фактичні обставини встановлені судом. Статутом ДП МОУ УДТК Воєнконверс-43, який затверджений наказом Міністерства оборони України від 25.06.2020р. № 226, передбачено, що ДП МОУ УДТК Воєнконверс-43, засноване на державній власності як державне комерційне підприємство та належить до сфери управління Міністерства оборони України. 01.01.2024 року між ДП МОУ УДТК «Воєнконверс-43» та [PERSON] був укладений попередній договір користування нерухомим державним майном №178/24. Згідно з пунктом п. 1.1 договору Балансоутримувач передає, а Замовник приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , місце в споруді № [NUMBER] площею 155 кв.м, зона, що не допускає змішування його з іншими речами та знаходиться на балансі Балансоутримувача, належать до державної власності. Пунктом 2.1 передбачено, що сторони зобов`язуються протягом строку в шість місяців з моменту укладання цього договору, укласти договір оренди (користування) нерухомим державним майном, визначеним в п. 1.1, в порядку передбаченому Законом України "Про оренду державного та комунального майна". Окрім цього, пунктом 3.1 договору передбачена плата за базовий місяць розрахунку, до моменту укладання договору оренди, що становить 4300,00 грн. До складу плати за користування не входить компенсація витрат балансоутримувача на утримання майна (комунальних послуг, послуг з управління майном, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та зовнішньо будинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Замовник зобов`язується компенсувати балансоутримувачу такі витрати на підставі окремих рахунків від балансоутримувача та вносити оплату за такими рахунками протягом 5 днів від дати їх отримання. 01.01.2024 року між ДП МОУ УДТК «Воєнконверс-43» та [PERSON] був складений акт приймання-передачі Майна в користування згідно якого посвідчено передача [PERSON] майна, а саме місця в споруді № [NUMBER] площею 155 кв.м за адресою: [ADDRESS] . 29.02.2024 року між ДП МОУ УДТК «Воєнконверс-43» та [PERSON] була укладена додаткова угода до Договору №178/24 від 01.01.2024 року згідно якої сторони вирішили достроково розірвати попередній Договір користування нерухомим державним майном №178/24 від 01.01.2024 року. Також, в цей же день, 29.02.2024 року між ДП МОУ УДТК «Воєнконверс-43» та [PERSON] був складений Акт повернення Майна з користування, згідно якого посвідчено факт передачі [PERSON] ДП МОУ УДТК «Воєнконверс-43» нерухомого майна, а саме місця в споруді № [NUMBER] площею 155 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Вказаним актом підтверджено, що передане Балансоутримувачу майно є вільним від третіх осіб, в середині немає майна, належного третім особам. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори, правочини, інші юридичні факти. Згідно з ст.317 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст.326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Отже, попередній договір за своєю юридичною природою не є майновим, за ним не переходить право користування майном, а визначаються умови, на яких буде укладено основний договір в майбутньому. Статутом ДП МОУ УДТК Воєнконверс-43, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 25.06.2020р. № 226, передбачено, що ДП МОУ УДТК Воєнконверс-43, засноване на державній власності як державне комерційне підприємство та належить до сфери управління Міністерства оборони України. Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим врегульовані Законом України «Про оренду державного і комунального майна» (даної Закон). Відповідно до п. "а" ч. 2 ст. 4 Закону, Фонд державного майна України є орендодавцем щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна (будівель, споруд, їх окремих частин), а також майна, що не увійшло до статутного капіталу, що є державною власністю (крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, а також майна, що належить закладам вищої освіти та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам, та інших випадків, передбачених галузевими особливостями оренди майна). З урахуванням викладеного та вимог ст. 4 Закону, виключно Фонд державного майна України може виступати орендодавцем державного нерухомого майна у всіх випадках, окрім випадків оренди такого майна для організації та проведення науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону, орендарями за цим Законом можуть бути фізичні та юридичні особи. Державне нерухоме майно з 01.02.2020р. передається в оренду за результатами аукціону у всіх випадках, окрім визначених Законом. Відповідно до ст. 5 Закону, етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає: - прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; - внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до електронної торгової системи (далі - ЕТС); - прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до Переліку об`єктів, щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні (Перелік першого типу) або Переліку об`єктів, щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду без проведення аукціону (Перелік другого типу); - опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до Переліку об`єктів, щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні (Перелік першого типу) або Переліку об`єктів, щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду без проведення аукціону (Перелік другого типу), в ЕТС; - розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; - проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону визначено, що стартова орендна плата за об`єкт оренди визначається згідно з "Порядком передачі в оренду держаного та комунального майна" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 р. № 483. Відповідно до п. 61 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону, під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, зокрема щодо стартової орендної плати у випадках, якщо інформація про залишкову балансову вартість об`єкта оренди є меншою 10 відсотків первісної балансової вартості об`єкта оренди. Відповідно до ст. 8 Закону, вартістю об`єкта оренди для цілей визначення стартової орендної плати є його балансова вартість станом на останнє число місяця, який передує даті визначення стартової орендної плати. Балансоутримувач потенційного об`єкта оренди обов`язково здійснює переоцінку такого об`єкта у разі, якщо: у об`єкта оренди відсутня балансова вартість; залишкова балансова вартість об`єкта оренди дорівнює нулю; залишкова балансова вартість об`єкта оренди становить менше 10 відсотків його первісної балансової вартості (балансової вартості за результатами останньої переоцінки). Переоцінка здійснюється після внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 6 Закону, і до розміщення оголошення про передачу майна в оренду, передбаченого ст.12 Закону. Після переоцінки потенційного об`єкта оренди балансоутримувачі зобов`язані збільшити балансову вартість відповідного майна згідно з результатами оцінки відповідно до правил бухгалтерського обліку. Вартість об`єкта оренди встановлюється на рівні його ринкової (оціночної) вартості, за умови наявності однієї з таких підстав: об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс державного підприємства; об`єкт оренди пропонується для передачі в оренду без проведення аукціону; об`єкт оренди використовується на підставі договору оренди, укладеного без проведення аукціону або конкурсу, і орендар бажає продовжити договір оренди на новий строк. Ринкова (оціночна) вартість об`єкта оренди визначається відповідно до Методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України, на замовлення балансоутримувача, крім випадку, передбаченого ч. 6 ст. 8 Закону. Орендар, визначений за результатами аукціону, або орендар, якому було передано в оренду об`єкт без аукціону, зобов`язаний відшкодувати балансоутримувачу вартість проведення оцінки об`єкта оренди. Відповідно до ст. 17 Закону, орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата щодо державного майна визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону, не допускається внесення змін до договору оренди в частині зменшення суми орендної плати протягом строку його дії, крім випадків, визначених законодавством. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону, строк договору оренди не може становити менше п`яти років, крім випадків, визначених Порядком, та може бути продовжений у порядку визначеному ст. 18 Закону. Статтею ст. 16 Закону визначено, що договір оренди щодо майна державної власності формується на підставі примірного договору оренди, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Примірні договори оренди визначені постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2020р. № 820 "Про затвердження примірних договорів оренди державного майна". Із урахуванням викладеного вище, Законом не передбачено можливості укладення будь-яких інших договорів, згідно з якими орендодавець державного нерухомого майна може передавати останнє фізичним або юридичним особам, окрім, як за договором оренди. Як встановлено з матеріалів справи, оспорюваний договір, є фактично договором оренди (на підставі нього у платне користування було передано майно), та його укладено без дотримання норм законодавства, а саме: без відома та погодження Міністерством оборони України; неуповноваженим орендодавцем (не Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях); без визначення (погодження) орендної плати Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях; перед укладенням спірного договору попит на право оренди не вивчався; незалежна оцінка об`єкта оренди не проводилась; вартість об`єкта оренди та орендна плата не визначались згідно вимог Закону. На підставі наведеного, попередній договір користування нерухомим державним майном від 01.01.2024 № 178/24, укладений між ДП МОУ УДТК Воєнконверс-43 та [PERSON] підлягає визнанню недійсним. Щодо позовних вимог про зобов`язання [PERSON] звільнити місце в споруді № [NUMBER] площею 155 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем подано акт про повернення майна з користування від 29.02.2024р. (тобто до подання позову до суду), відповідно до п. 1 якого на виконання умов п. 1 додаткової угоди до попереднього договору користування нерухомим державним майном №178/24 від 01.01.2024р., [PERSON] (Замовник) повертає, а Балансоутримувач приймає нерухоме майно, що було передано в користування, а сааме місце в споруді № [NUMBER] , площею 155 кв.м за адресою [ADDRESS] . Жодних доказів на спростування вказаного акту і того, що спірне майно на час розгляду справи перебуває у користуванні та зайняте [PERSON] матеріали справи не містять. Враховуючи зазначене, у задоволенні позову в цій частині вимог слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовій витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у рівних частках з кожного, тобто по 1211,20 грн. гривень з кожного із розрахунку: (4844,80 грн. *50% /2). На підставі викладеного,

Outcome: partial