Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] з позовом до Володимирецької селищної ради Рівненської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що [INFO] помер її дядько [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 0,1521 га на території с. Антонівка Вараського району Рівненської області. Заповіт відсутній. У визначений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в силу таких обставин: після початку повномасштабної війни позивач неодноразово зверталася до нотаріуса, однак останні до літа 2022 року не працювали взагалі, і потрапити вчасно позивачці не вдалося. Було заборонено роботу Державних реєстрів, держателем яких було Міністерство юстиції, заборонялася видача свідоцтв про набуття права власності на нерухоме/рухоме майно, у т.ч. про право на спадщину, право власності на частку у спільному майні подружжя (колишнього подружжя), придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) тощо. А потім, оскільки відновився навчальний процес у школі, а позивачка працює вчителем, що підтверджується довідкою Вараського ліцею №1 від 20.06.2024 року №236, у зв`язку з роботою [PERSON] не змогла звернутися до нотаріуса, оскільки графіки їх роботи співпадають. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті, [INFO] [PERSON] . Вказаний позов надійшов до суду 05 липня 2024 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 05 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 серпня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Належним чином повідомлений представник Антонівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 0,1521 га на території с. Антонівка Вараського району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯД №246543. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00039159256 від 06.04.2023, де дівоче прізвище позивача - " [PERSON] "; свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , де її батьком записаний - [PERSON] , згідно виписки із свідоцтва про народження [PERSON] його батьками записані - [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвом про народження спадкодавця, серії [NUMBER] , де його батьками теж записані - [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №841/01-16 від 27 червня 20224 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у Володимирецькій державній нотаріальній конторі Рівненської області, згідно даних зі Спадкового реєстру, спадкову справу не заведено. Відповідно до довідок №429, №434 від 19.06.2024, виданих Антонівською сільською радою, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] та проживав одиноко. Причиною пропуску прийняття спадщини позивачка зазначає, що через оголошення в Україні воєнного стану до літа 2022 року нотаріуси не працювали взагалі; заборонялася видача свідоцтв про набуття права власності на нерухоме/рухоме майно, а також через графік її роботи, вона не могла у встановлений законом строк прийняти спадщину. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. А як зазначено в статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України і у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані дакази та аргументи є належними та допустимими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України. Таким чином, умови та графік роботи позивачки, ведення в Україні воєнного стану, через який, остання не мала можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, є поважними причинами пропуску строку. За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. А в порядку ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на вище вказане, суд на підставі досліджених доказів дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Антонівської сільської ради Вараського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Outcome: approved