Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 4597848 від 28.09.2021, що становить 57375,00 грн; стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. Позов обґрунтовано тим, що 28.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4597848. Основними умовами кредитного договору передбачено всі істотні умови, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 26.01.2022 було укладено договір №26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4597848. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4597848. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4597848. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором № 4597848 від 28.09.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 57375,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 10000,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 46375,00 грн - заборгованість за комісіями - 1000,00 грн. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 09.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09.09.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначає, що відповідно до змісту позовних вимог заборгованість за відсотками становить 46375,00 грн, що вказує на те, що відсотки нараховувалися поза межами строку кредитування. Виплата процентів до дня повернення позики може бути застосована лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Доводи позовної заяви з цього питання з посиланням на п.123 постанови Великої Палати Верховного Суду за наслідком розгляду справи №910/17048/17, в якому вказано, що зобов`язання продовжують існувати в передбаченому відповідним договором обсязі (зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитом, передбачених договором тощо), є хибними, оскільки правова позиція в пункті 123 цієї постанови Великої Палати Верховного Суду є неактуальною внаслідок уточнення, відповідно до пункту 141 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі в частині твердження «нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів», зазначивши, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (ст.1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Нарахування відсотків за ч. 2 ст. 625 ЦК України за кожен день (а не у річних відсотках) користування кредитом є незаконним. Крім того, відповідач просить суд врахувати понесення відповідачем судових витрат в якості оплати послуг на правову допомогу в сумі 9000,00 грн, відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стягнути з позивача витрати на правничу допомогу. 13.09.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення, у яких представник позивача зазначає, що відповідач не заперечує факт укладання договору, отримання коштів та виникнення зобов`язань. Позичальник здійснив продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, було продовжено строк кредитування та здійснено нарахування процентів за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість нараховувалась з 28.09.2021 по 23.02.2022. Відсоткова ставка: 5% денних. Відповідно до розрахунку, заборгованість складається з заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією (відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору). До матеріалів позовної заяви надано докази на підтвердження виконання зобов`язань кредитодавцем. Проте, доказів зворотного відповідачем щодо суми заборгованості не надано. Підписуючи Договір про споживчий кредит, сторони погодили умови повернень позики, в тому числі порядок нарахування процентів по кредитного договору у разі належного і неналежного виконання зобов`язань позичальником. Розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а розмір розумним та справедливим. Оскільки, підписуючи договір, позичальник погоджується зі всіма його умовами, відтак, стягувачем при нарахуванні процентів за користування кредитними коштами, були застосуванні погоджені умови Договору, а саме відповідно п. 1.6 стандартної процентної ставки - 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, поза акційний (пільговий) строк. Відповідачем не надано суду доказів, що під час укладення спірного договору він не був ознайомлений з усіма його умовами, передбаченими законом, або діяв на умовах, зазначених як вкрай невигідних для себе. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість не нараховував, і звернувся до суду з позовом до боржника про стягнення заборгованості виключно: сумою, яка була передана в рамках підписаного кредитного договору про відступлення прав вимоги. Ураховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у позовній заяві просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що відповідно до договору про споживчий кредит № 4597848 від 28.09.2021, укладеного між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , відповідач отримала кредит в розмірі 10000,00 грн (п.п. 1.2.), строком на 15 днів з 28.09.2021 (п.п. 1.3.). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 13.10.2021 (п.п. 1.4.). Строк дії договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.п. 7.1.). Комісія за надання кредиту 1000 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. (п.п. 1.5.1.) Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1875,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. (п.п. 1.5.2.). Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та повернення кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2875,00 грн в грошовому виразі та 46,729 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка) і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 12875,00 грн. (п.п.1.5.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.6.). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18900,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. (п.п. 1.5.3.) Договір підписаний відповідачем електронним підписом 28.09.2021 об 11:26. Згідно довідки про ідентифікацію, виданою ТОВ "Мілоан", [PERSON] , з якою було укладено договір № 4597848 від 28.09.2021, ідентифікована ТОВ "Мілоан". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) R16926. Платіжним дорученням № 57414604 від 28.09.2021 підтверджується перерахування коштів відповідачу в сумі 10000,00 грн. 26.01.2022 було укладено договір №26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4597848. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4597848. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 57375,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 46375,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 46372,00 грн; 1000,00 грн - заборгованість за комісіями. У даній справі відповідачем не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, як і презумпція правомірності його не спростована. Перевіривши розрахунок\~позивача,\~суд встановив,\~що відповідач\~не здійснювала\~погашення заборгованості\~по кредиту\~та не\~повернула кредит\~протягом строку,\~обумовленого сторонами\~при укладенні\~договору,\~тобто до\~13.10.2021,\~тим самим\~допустила істотне\~порушення виконання\~своїх кредитно-договірних\~зобов`язань,\~тому суд\~дійшов висновку\~про обґрунтованість\~вимог позивача\~в частині\~стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) в сумі 10000,00 грн, які підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не погоджується із розміром заявленої заборгованості за нарахованими процентами, з огляду на таке. При здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, кредитор повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог. Згідно умов укладеного кредитного договору, сторони домовились, що договір є строковим: за умовами п.п. 1.4 договору, відповідач повинна була повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом (дата платежу) у строк до 13.10.2021. Кредит було надано на 15 днів (п.п. 1.3 договору), процентна ставка 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, загальний розмір процентів за користування кредитом 1875,00 грн (п.п. 1.5.2 договору). Для продовження строку кредитування позичальник мав вчинити дії передбачені розділом 6 Правил у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредит (п.п. 2.3.1.1 Кредитного договору). Таким чином, суд приходить до висновку, що за погодженням сторін, строк дії кредитного договору визначено до 13.10.2021, оскільки в матеріалах справи відсутні докази що відповідачка вчинила дії передбачені розділом 6 Правил у т.ч. сплатила комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак, у межах 15 - денного строку кредитування до закінчення дії кредитного договору, а саме до 13.10.2021, відповідачка зобов`язана була повернути кредиторові кредит у розмірі 10000,00 грн, комісію в сумі 1000,00 грн і сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 1,25% за кожен день на загальну суму 1875,00 грн. Оскільки строк дії кредитного договору закінчився 13.10.2021, тому починаючи з цієї дати нарахування кредитором відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставним. У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Беручи до\~увагу строк\~кредитування,\~розмір відсотків,\~визначений в\~кредитному договорі\~(фіксована\~ставка 1,25%\~за кожен\~день кредитування,\~строк кредитування\~15\~днів),\~суд дійшов\~висновку,\~що з\~відповідачки необхідно\~стягнути на\~користь позивача\~заборгованість по відсоткам за кредитним договором № 4597848 від 28.09.2021 у розмірі 1875,00 грн, Разом з тим, суд не вбачає і правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в розмірі 1000,00 грн, оскільки така вимога не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та досліджених доказах по справі. Стягнення із відповідача комісії за надання кредиту, а саме за дії, які банк здійснює на власну користь (електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо), або за дії, які позичальник здійснює на користь банку, чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин, протирічить ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Зазначене узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 363/1834/17 та не суперечить постанові Великої Палати Верховного Суду від 3.07.2022 по справі № 496/3134/19. Зокрема, у справі № 496/3134/19 суд касаційної інстанції констатував, що «умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» 10.06.2017, щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховним Судом в постанові від 07.06.2023 у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22) зроблений висновок, що оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 1000,00 грн суд відмовляє з наведених підстав. V. Розподіл судових витрат Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 989,55 грн судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач подав до суду: договір № 07-06/2024 про надання правової допомоги від 07.06.2024, прайс-лист платіжну інструкцію від 11.06.2024 за № 0440640000 на 200000,00 грн з призначенням платежу "надання правової допомоги згідно договору № 07-06/2024 від 07.06.2024 про надання правової допомоги", заявка на надання юридичної допомоги № 152 від 07.06.2024 на загальну суму 17000,00 грн, витяг з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024 на загальну суму 17000,00 грн. Розподіляючи понесені витрати на професійну правничу допомогу суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково, відповідач заперечує проти їх стягнення. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, малозначність справи, а також характер виконаної адвокатом роботи (адвокатом було складено позовну заяву, що, враховуючи типовість справи, не потребувало значної кількості часу, адвокат не приймав участі у судових засіданнях), зважаючи на розмір грошових коштів, на стягнення яких було заявлено позовні вимоги, заперечення відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу є завищеними, а тому приходить до висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Outcome: partial