Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

До суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який зареєстрований 30.08.1997 року ВРАГС Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, звернулась [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.06.24 відкрито провадження у справі. Позивачем у позові зазначено щодо можливості розгляду справи за її відсутності, а також позивач в телефонному режимі повідомила суд, що після спливу строку наданого для можливого примирення та збереження сім`ї, наполягає на розірванні шлюбу та просить позов задовольнити. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю Відповідач [PERSON] після спливу наданого судом строку для можливого примирення та збереження сім`ї, у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином,в відповідно до вимог чинного законодавства, відомості про що містяться в матеріалах справи (а.с. 18). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис №506, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 30.08.1997. Як зазначено в позові, від шлюбу подружжя має спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . В позові не зазначено відомостей щодо наявності спору про поділ спільного майна подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони з травня 2022 не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Після спливу наданого судом строку для можливого примирення та збереження сім`ї, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved