Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

02.07.2024 р. позивач звернувся до суду з зазначеною заявою. Провадження у справі відкрито 05.08.2024 р., витребувано дані про реєстрацію відповідача, як внутрішньо-переміщеної особи. Короткий зміст вимог заяви 18.06.2019 року [PERSON] (далі - Відповідач, Клієнт) звернувся о Банку з метою отримання банківських послугу зв`язку з чим підписав Анкету-заяву о Договору про надання банківських послуг від 18.06.2019 року. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ УНІВЕРСАЛ БАНК за Договором станом на 09.05.2024 року становить 34877.82 грн. (тіло кредиту). Просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Процедура судового розгляду У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надав письмову заяву, згідно якої підтримує заявлені позовні вимоги. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами за зареєстрованою адресою місця проживання, які повернуті у зв`язку з закінченням терміну зберігання, а також, додатково, через офіційний сайт Судова влада. Судом з`ясовувалось місце реєстрації відповідача, дані щодо його реєстрації, як внутрішньо-переміщеної особи, але, згідно отриманих відповідей, дані відсутні. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його неявка є повторною (вперше не з`явився в судове зсідання на 05.09.2024 р.), клопотання про відкладення розгляду справи або докази на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надані. Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, беручи до уваги подану позивачем заяву, та за відсутності відповідача, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 23 ЦПК України. В матеріалах справи достатньо доказів про їх права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне. 18.06.2019 року [PERSON] (далі - Відповідач, Клієнт) звернувся о Банку з метою отримання банківських послугу зв`язку з чим підписав Анкету-заяву о Договору про надання банківських послуг від 18.06.2019 року, тобто фактично сторонами укладено кредитний договір. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ УНІВЕРСАЛ БАНК за Договором станом на 09.05.2024 року становить 34877.82 грн. (тіло кредиту). Таким чином, позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Відповідно до положень ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також суд приймає до уваги, що у статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. Інших підстав, що свідчили б про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено. Висновки суду за результатами розгляду позову Оцінюючи та проаналізувавши надані суду докази, суд знаходить їх достатніми, належними та допустимими. Оскільки отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, наявність заборгованості підтверджується розрахунком в матеріалах справи, з яким суд погоджується, позивачем надані докази на підтвердження права переходу грошової вимоги, які суд приймає до уваги, відповідач не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію (платіжну інструкцію) № 28374438550 від 29.05.2024 року, яка підтверджує факт сплати ним судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.. Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у вказаній сумі.

Outcome: approved