Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» Наваренко В.Г., звернулася засобами поштового зв`язку до суду з указаним позовом, отриманим 02.07.2024, та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25199,27 грн, понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7100,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог указав, що 14.04.2020 між акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 491023284, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 17951,65 грн строком на 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90%. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти у розмірі 17951,65 грн. Відповідач, у свою чергу, умови договору щодо повернення кредитних коштів не виконала, у результаті чого станом на 20.12.2021 виникла заборгованість у загальному розмірі 25199,27 грн, яка складається з тіла кредиту у розмірі 17133,97 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 8065,30 грн. Між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» 20.12.2021 укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором від 14.04.2020 № 491023284, укладеним з відповідачем. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 03.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником позивача в тексті позову вказано про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити в справі заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «АЛЬФА-БАНК» 14.04.2020 укладено договір про надання кредиту № 491023284, за умовами якого банк надає споживачу кредит у розмірі 17951,65 грн строком на 60 місяців (до 15.04.2025), із застосуванням процентної ставки у розмірі 39,90 %, для повернення заборгованості за кредитним договором від 27.12.2018 № 631084024, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.5-6). Додатком № 1 до угоди про надання кредиту від 14.04.2020 № 491023284 надано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту, де до 15.04.2025 [PERSON] щомісячно має повертати кредитні кошти рівними частками та проценти за користування кредитом. Сторони договору досягли згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «АЛЬФА-БАНК» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. На виконання укладеного договору № 491023284 АТ «АЛЬФА-БАНК», яке змінило назву на АТ «СЕНС БАНК», на рахунок [PERSON] 15.04.2020 перераховано грошові кошти у розмірі 17951,65 грн (а.с.18). Таким чином, АТ «АЛЬФА-БАНК» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримала кредитні гроші в розмірі 17951,65 грн. З розрахунку заборгованості слідує, що відповідач, користуючись кредитними коштами, частково виконувала умови договору про надання споживчого кредиту, сплачуючи заборгованість 14.05.2020 у розмірі 685,00 грн, 10.06.2020 у розмірі 785,00 грн, 13.07.2020 у розмірі 735,00 грн, 14.08.2020 у розмірі 750,00 грн, 14.09.2020 у розмірі 685,00 грн та востаннє 30.10.2020 у розмірі 693,33 грн, які зараховані банком та частково погашено тіло кредиту та відсотки за користування ним (а.с.37). Згідно з наданими розрахунками, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №491023284 від 14.04.2020 станом на 20.12.2021 складає у загальному розмірі 25199,27 грн та включає: заборгованість за кредитом у розмірі 17133,97 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 8065,30 грн (а.с.37). Між АТ «АЛЬФА-БАНК»та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» 20.12.2021 укладено договір факторингу №4, яким ТОВ «ФК\~«ЕЛІТ ФІНАНС»набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників, що є додатком №1 до факторингу №4 від 20.12.2021, право вимоги за договором №491023284від 14.04.2020, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». На момент відступлення прав вимоги загальна сума заборгованості за даним договором складає 25199,27 грн, з яких заборгованість за кредитом 17133,97 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом 8065,30 грн (а.с.13-15). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Як вбачається з розрахунку заборгованості, з моменту відступлення права вимоги до звернення до суду з даною повною заявою, ТОВ «ФК\~«ЕЛІТ ФІНАНС»\~відсотків та\~штрафних санкцій\~відповідачеві не\~нараховано.Однак, [PERSON] заборгованість за даним договором не погашала. За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків у строки передбачені договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн та витрати понесені на правову допомогу у розмірі 7100,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта, інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В обґрунтування витрат на правову допомогу стороною позивача було подано договір про надання правничої допомоги від 05.10.2023 №05-10/23, укладеного ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» з адвокатом Макєєвим В.М., акт приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6126 від 12.07.2018 на ім`я [PERSON] та платіжну інструкцію №1132 від 07.03.2024 про сплату адвокату Макєєву В.М. згідно договору №05-10/23 від 05.10.2023 про надання правничої допомоги 7100,00 грн (а.с.38-42). Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 справі № 904/4507/18). Також у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Враховуючи наведене, а також положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд бере до уваги обставини справи, те, що позов задоволено, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, значення справи для сторін, а також, враховує принцип розумності та справедливості, та вважає вимоги позивача щодо розподілу судових витрат такими, що підлягають задоволенню, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00\~грн в\~рахунок витрат\~по сплаті\~судового збору\~та7100,00 грн у відшкодування витрат за надання правової допомоги.

Outcome: approved