Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками сина [PERSON] ( [INFO] ). Дитина перебуває на утриманні позивачки. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 26.01.2016 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання їх неповнолітнього сина у розмірі по 650 гривень щомісячно, починаючи з 12 листопада 2015 року і до повноліття дитини. Розмір аліментів не відповідає гарантованому мінімальному розміру на одну дитину, позивачка вирішила змінити спосіб їх стягнення. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд задовольнити позов про зміну способу стягнення аліментів, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття сина [PERSON] . Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзив до суду не подав. Від сторони клопотання не надходили. Позивачка не з`явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Як встановлено судом, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 26 січня 2016 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, по 650 грн. щомісячно, починаючи з 12 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Положення законодавства. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження. Відповідно до абз. 2 ч. 3\~ст. 181 СК України\~спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження,\~стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Одним із найважливіших правових документів, які стосуються захисту прав дітей, є Конвенція про права дитини. Україна також ратифікувала цю Конвенцію, взявши на себе зобов`язання докладати всіх можливих зусиль, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18). Дитина має право на піклування своїх батьків (стаття 7). ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року § 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року § 100). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Висновки суду. Отже, у даному випадку наявні підстави для задоволення позову. Законодавство не містить імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, і за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, про що у даному випадку просить позивачка, і з чим погоджується суд. Аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про задоволення заявленого позову. Розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 та 142 ЦПК України. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судових витрат, то такі витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved