Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки і піклування службу в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився. Відповідачка викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте не з`явилася в судове засідання. Суд ухвалив залучити до участі в справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування службу в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій. Інші заяви та клопотання не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Законний представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю та пояснив, що відповідачка більше одного року не займалася та не займається вихованням дитини, не надає її матеріальну допомогу. Вона не цікавиться життям дитини, відповідачка подала позов про розірвання шлюбу і розірвала з ним шлюб, між ними припинилося будь - яке спілкування, йому невідомо, де взагалі перебуває відповідачка. Дитину виховує він самостійно, а коли перебуває на службі, то йому допомагають його батьки та тітки. Відповідачка протягом останнього року жодного разу не навідувала дитину, не [PERSON] з днем [PERSON] не дарувала подарунки, тому вона має бути позбавлена батьківських прав, оскільки вона їх фактично не виконує. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що [PERSON] є її племінником. Він самостійно виховує свою дочку [PERSON] . Коли він перебуває на роботі, то просить її побути з дитиною, або привозить дитину до неї додому і вони змушені йому допомогти, так як мати дитини нею взагалі не цікавиться. Коли дитина перебувала в неї, відповідачка жодного разу не навідувала дитину, вона взагалі не знає де перебуває відповідачка, так як в селі її не зустрічала. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що [PERSON] є її племінником. Він сам виховує та утримує свою дочку [PERSON] . Часто він просить побути з дитиною, якщо він перебуває на роботі, а його батьки не мають змоги доглядати дитину і вони з іншою родичкою йому в цьому допомагають. Під час перебування в неї дитини - [PERSON] , відповідачка жодного разу не навідувала дитину, вона не знає де знаходиться відповідачка, в селі її не зустрічала, вона тут зареєстрована, але де вона фактично перебуває її не відомо. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини - позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідач не займалася та не займається вихованням своєї дитини [PERSON] , [INFO] , не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний стан, матеріально дитину не підтримує, а також ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що підтверджується, довідкою №61 від 04.07.2024 року, виданою «Загальноосвітнім навчальним закладом -дошкільним навчальним закладом», довідкою № 280 від 10.06.2024 року, виданої Кельменецькою селищної радою Дністровського району Чернівецької області, характеристикою № 279 від 10.06.2024 року на [PERSON] , виданою Росошанівським старостинським округом №17 Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, висновком органу опіки та піклування Кельменецької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо її малолітньої доч [PERSON] , [INFO] , затвердженим рішенням виконавчого комітету Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області від 23.08.2024 року № 201. Такою своєю бездіяльністю відповідачка порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідачка порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Суд погоджується з позицією служби в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області та вважає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Даний висновок зазначений в Постанові Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 N 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу виховання та утримання дітей. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України відповідачка зобов`язана утримувати свою неповнолітню дитину. Право дитини на утримання порушується відповідачкою, оскільки остання не утримує матеріально свою дитину. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані з особистими немайновими правами та обов`язками батьків та дітей, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. В порушення вимог ст.81 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що вона на належному рівні виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує матеріально свою дитину відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] , поданий її законним представником [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування служба в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід задовольнити повністю, а саме: слід позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки заробітку (доходу) відповідачки щомісяця, починаючи з 24.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, яка не надала доказів, що має захворювання та має на утриманні непрацездатних батьків, чоловіка. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що позовна заява надійшла до суду 24 липня 2024 року. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України „ Про державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає 2563 гривні. Оскільки мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то до негайного виконання слід звернути рішення в частині стягнення аліментів в розмірі 1281,5 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судових витрат у вигляді судового збору, також слід стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок у вигляді судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. ст. 150, 164-166, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved