Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. З позовної заяви вбачається, що між сторонами в 2013 році було укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . У 2015 році рішенням суду шлюб сторін було розірвано. З листопада 2015 року дитина проживає з позивачем та рішенням суду від 11.01.2020 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2300,00 грн щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Указано, що визначений судом розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Позивач вважає що на даний час аліменти, які стягуються з відповідача на утримання дитини, є недостатніми, мотивуючи це умовами воєнного часу, збільшенням цін на продукти та товари, збільшенням прожиткового мінімуму. Посилається на те, що син [PERSON] постійно хворіє, потребує періодичних профілактичних оглядів у лікаря та додаткових обстежень, у березні та у грудні 2023 року сину були проведені вартісні операції. Крім того, для навчання у школі [PERSON] необхідне канцелярське приладдя, одяг, взуття, а його відвідування спортивної секції по футболу потребує додаткових матеріальних витрат. Зазначає, що загальна сума витрат на лікування та навчання сина [PERSON] склала 36448,00 грн. На даний час вона не працює, здійснює догляд за двома дітьми, а відповідач матеріально забезпечений і спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі. З огляду на викладене позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі до 5000,00 грн щомісяця до повноліття дитини. Ухвалою суду від 17.04.2024 відкрито провадження в справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.\~178-180,\~191,\~193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Позивач просила здійснювати розгляд справи у її відсутність. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи у порядку п.1 ч.8 \~ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що пред`явлений до нього позов про збільшення розміру аліментів не визнає повністю. До заяви відповідач додав також докази, які суд не бере до уваги в силу вимог ч.9 ст. 83 ЦПК України, так як відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій позивачу. Відповідно до ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.01.2020 у справі № 699/803/19 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2300 грн щомісячно але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08.08.2019 до досягнення повноліття дитиною; Розмір аліментів визначений судом підлягає індексації відповідно до закону. Указаним судовим рішенням було установлено, що сторони\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі та мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 16.12.2015 року, яке набрало законної сили 29.12.2015, шлюб між сторонами розірваний, позивачу відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 9). Зазначено, що [PERSON] проживає із дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Позивач також надавала суду докази про надання ТОВ «Слух» медичних послуг вартістю 10900,00 грн її сину [PERSON] . При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд врахував, що відповідач є особою працездатного віку, за ним на праві власності не зареєстровано рухоме та нерухоме майно, має задовільний стан здоров`я, позивач позбавлена можливості отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . У справі, що розглядається, позивач надала суду акти надання медичних послуг від 30.03.2023, 20.12.2023 та квитанції про їх оплату, згідно з якими сину сторін [PERSON] були надані та оплачені медичні послуги на такі суми - 4440,00 грн (30.03.2023), 3390,00 грн (20.12.2023). Також позивач надала квитанції про придбання рюкзака вартістю 1818,00 грн, спортивного дитячого костюма вартістю 889,0 грн, канцелярського набору школяра вартістю 454,00 грн, платіжну інструкцію про оплату нею "За футбольні збори Закарпаття Єремієвський" у розмірі 9500,00 грн, платіжну інструкцію про оплату нею "За турнір [PERSON] " 1200,00 грн. Крім того, позивач надала квитанції та платіжні інструкції про оплату іншою особою - [PERSON] ряду платежів, без пояснення того, яке відношення до предмета спору мають здійснені указаною особою витрати. Вирішуючи даний спір суд застосовує такі норми законодавства. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК Українивизначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У даній справі суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін. Разом з тим, звертаючись до суду із позовом, позивач посилалася на те, що в період після ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача на утримання сина аліментів вона понесла додаткові витрати на дитину у зв`язку з розвитком її здібностей, лікуванням, навчанням, тощо в розмірі 36448,00 грн. Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України). Позивач вимог про визначення розміру участі відповідача у додаткових витратах на дитину та їх стягнення з відповідача не заявляла, тому суд з власної ініціативи не вправі розглядати це питання у даній справі. З огляду на викладене заявлені позивачем позовні вимоги про збільшення розміру аліментів задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру.

Outcome: dismissed