Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У листопаді 2023 року акціонерне товариство «АкцентБанк» (надалі АТ «АБанк», Банк), засобами поштового зв`язку, звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 31 березня 2014 року у розмірі 77792,27 гривні станом на 08 вересня 2023 року, яка складається з наступного: 46 033,28 гривень заборгованості за кредитом; 31\~758,99 гривень заборгованість по відсоткам; а також судові витрати в розмірі 2 684 гривень. В обґрунтування вказаного позову АТ «А-Банк» вказало, що 31 березня 2014 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АБанку (далі Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкетизаяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АБанку відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https:/abank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач на боргові зобов`язання за кредитом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, що підтверджується п.2.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідачка не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Крім того, власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн клієнт сплачує Банку пеню. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 08 вересня 2023 року має заборгованість 77\~792,27 грн, яка складається з наступного: 46\~033,28 грн - заборгованість за кредитом; 31\~758,99 грн - заборгованість по відсоткам; 0.00 грн - штрафи. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачці SMS-повідомлень, дзвінків з вимогою виконати взяти на себе зобов`язання. На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав Банку За вказаних вище обставин, АТ «АБанк» просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 березня 2014 року у розмірі 77\~792,27 грн, яка станом на 08 вересня 2023 року складається з наступного: 46\~033,28 грн - заборгованість за кредитом; 31\~758,99 грн - заборгованість за відсоткам; 0,00 грн - заборгованість за штрафами, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом АТ «АБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 20 листопада 2023 року судом зареєстровано клопотання відповідачки [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. На обґрунтування клопотання зазначено, що споживачу кредитних послуг, об`єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів із запропонованих на ринку. А тому, для захисту своїх прав, просить суд, проводити розгляд за правилами загального позовного провадження. 27 листопада 2023 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву відповідачки [PERSON] у якому остання просить відмовити позивачу у позові. В обґрунтування заперечень зазначає, що у матеріалах справи відсутня інформація від позивача про наявність кредитного договору (договору споживчого кредиту), а також про те, за якими конкретними платежами (дата, розмір) сформувалися суми за кожний черговий платіж, тому відповідач рахує, що такі докази як розрахунок є неналежними. Також не відображено суми, які сформувалися за період з 08 вересня 2020 року до 08 вересня 2023 року, що відповідало б строкам позовної давності. А тому, просить суд застосувати строки позовної давності, з урахуванням воєнного стану, коронавірусної хвороби (COVID-19). Отож, на підставі викладеного просить суд у цій справі застосувати до позовних вимог АТ «АБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за «Анкетою-заявою» від 15 травня 2012 року в розмірі: загальна - 77 792, 27 грн., з яких - 46 033,28 грн. (по тілу кредиту) - 31 758,99 грн. (по прострочених відсотках), відмовивши АТ «АБанк» повністю у задоволенні позову з підстав спливу (пропуску) загальної позовної давності з 15 травня 2012 року згідно даних Анкети-заяви. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 13 грудня 2023 року, суд протокольною ухвалою постановив клопотання [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, задовольнити. Перейшов від розгляду справи №607/21845/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до розгляду за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом позовом АТ «АБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Отож, розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у справі. 27\~грудня 2023\~року на\~адресу суду\~поштовим відправленням\~надійшла відповідь\~на відзив\~представника АТ\~«АБанк» В.\~В.\~Мальованного у\~якій він\~просить позовні\~вимоги задовольнити\~у повному\~обсязі.\~В обґрунтування\~заперечень на\~відзив зазначає\~наступне. Клієнт оформив Анкету-заяву 12 травня 2012 року, коли і був ідентифікований банком, та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Кредитна лінія клієнта [PERSON] була відкрита пізніше, без повторної ідентифікації клієнта, тому Анкета-заява від 31 березня 2014 року відсутня. Клієнт в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердив факт виконання Банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких є застереження у чинному на той час законодавстві, в тому числі й постанові правління НБУ № 168 від 10.05.2007, і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору. Щодо процентів, то згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному випадку у рамках кредитного договору відповідачкою 18 листопада 2019 року було підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та інше. Договір підписаний за допомогою електронного підпису. На підтвердження вірності розрахунку заборгованості у матеріалах справи наявна банківська виписка, де в тому числі відображено використання відповідачкою кредитного ліміту. Також до позову було додано довідку про видачу картки та довідку встановлення/зміну кредитного ліміту, ініціатором встановлення/зміни кредитного ліміту може бути як Банк, так і сам клієнт, та заборгованість виникла в результаті витрачання кредитних коштів, а встановлення кредитного ліміту є лише можливістю їх використання, а не обов`язком клієнта. Також щодо строку позовної давності зазначаємо, до згідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Згідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідачка останній платіж по даному кредиту здійснила 30 червня 2021 року в розмірі 33 317,00 грн, чим перервала перебіг строку позовної давності, і він почав свій новий відлік саме з цієї дати. Оскільки 13 листопада 2023 року судом вже постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі, то Банком не було пропущено строк позовної давності. У зв`язку з зазначеним посилання відповідачки на пропуск Банком строків позовної давності є безпідставним. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 07 лютого 2024 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 14 лютого 2024 року, 04 березня 2024 року, 05 березня 2024 року та 02 квітня 2024 року судом зареєстровані листи відповідачки [PERSON] згідно яких вона заперечує щодо задоволення позовних вимог, листи за своїм змістом є аналогічними. У судове засідання представник позивача АТ «АБанк» не з`явився, однак, у відповіді на відзив просив проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні, щодо задоволення позовних вимог заперечила. Суду пояснила, що вона дійсно отримувала картку, проте кошти не отримувала. Вважає що треті особи користувалися коштами вказаними у позовній заяві, а тому вона не має обов`язку повернення коштів позивачу. Також вказує на те що з Умовами та правилами Банку вона не ознайомлювалася. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2012 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АБанку (далі Анкета-заява). Відповідно до вказаної Анкетизаяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява разом із п`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua, складає між нею і Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується власноручним підписом відповідачки у Анкеті-заяві. Вона зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua, що підтверджується власноручним підписом відповідачки у Анкеті-заяві. До кредитного договору Банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та Тарифи по картці «Універсальна», «Універсальна GOLD». За умовами Анкети-заяви [PERSON] зобов`язалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку» www.a-bank.com.ua. Як слідує з банківської виписки по картці [PERSON] в АТ «А-Банк», за період 31 березня 2014 року 08 вересня 2024 року, позичальник користувався наданими у кредит коштами, що вбачається із руху коштів по конкретному банківському рахунку, записів про деталі операції, їх суму та залишок після операції. Згідно довідки за лімітами в АТ «А-Банк», оформленої на [PERSON] , кредитний договір б/н від 31 березня 2014 року за період з 31 березня 2014 року по 08 вересня 2023 року: 13 жовтня 2015 року вид операції: збільшення ініціатор банк - розмір: 13 000,00 грн; 10 травня 2016 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 15 000,00 грн; 09 серпня 2016 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 17 000,00 грн; 31 серпня 2016 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 19 000,00 грн; 24 листопада 2016 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 21 000,00 грн; 13 грудня 2016 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 23 000,00 грн; 10 травня 2018 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 29 000,00 грн; 10 травня 2018 року вид операції : збільшення ініціатор клієнт - розмір: 29 000,00 грн; 27 червня 2019 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 30 000,00 грн; 27 червня 2019 року вид операції : збільшення ініціатор клієнт - розмір: 30 000,00 грн; 10 липня 2019 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 57 000,00 грн; 06 вересня 2019 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 100 000,00 грн; 03 жовтня 2019 року вид операції : зменшення ініціатор банк - розмір: 30 000,00 грн; 03 жовтня 2019 року вид операції : зменшення ініціатор клієнт - розмір: 30 000,00 грн; 18 листопада 2019 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 50 000,00 грн; 18 листопада 2019 року вид операції : збільшення ініціатор клієнт - розмір: 50 000,00 грн; 28 жовтня 2020 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 80 000,00 грн; 30 жовтня 2020 року вид операції : зменшення ініціатор банк - розмір: 50 000,00 грн; 01 травня 2021 року вид операції : зменшення ініціатор банк - розмір: 10 000,00 грн; 12 травня 2021 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 20 000,00 грн; 12 травня 2021 року вид операції : збільшення ініціатор клієнт - розмір: 20 000,00 грн; 12 травня 2021 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 25 000,00 грн; 12 травня 2021 року вид операції : збільшення ініціатор клієнт - розмір: 25 000,00 грн; 31 травня 2021 року вид операції : збільшення ініціатор банк - розмір: 50 000,00 грн; 31 травня 2021 року вид операції : збільшення ініціатор клієнт - розмір: 50 000,00 грн; 28 грудня 2022 року вид операції : зменшення ініціатор банк - розмір: 46\~033,28 грн; 19 березня 2023 року вид операції : зменшення ініціатор банк - розмір: 46\~100,00 грн. Також АТ «А-Банк» видано довідку за картками про те, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: - \~ \~ \~ \~№ [NUMBER] , строком дії до лютого місяця 2021 року; - \~ \~ \~ \~№ [NUMBER] , строком дії до вересня місяця 2026 року; - № [NUMBER] , строком дії до вересня місяця 2027 року. Отримання кредитних коштів та користування ними також підтверджується випискою по картці [PERSON] за період з 31 березня 2014 року по 08 вересня 2023 року, яка сформована АТ «АБанк» 08 вересня 2023 року. Згідно з наданим АТ «А-Банк» розрахунком, заборгованість за договором № б/н від 31 березня 2014 року, станом на 08 вересня 2023 року становить 77\~792,27 грн, з яких: 46\~033,28 грн загальний залишок заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 31\~758,99 грн загальний залишок заборгованість за процентами. Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), чинних на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 10561 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві позичальника № б/н, оформленої 12 травня 2012 року, кредитна лінія відкрита без повторної ідентифікації клієнта 31 березня 2014 року, процентна ставка не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємну частину договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правил надання банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Заявуанкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання [PERSON] кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), комісії, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 616цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (15 травня 2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будьяких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Анкетізаяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. При цьому, згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права. Крім того, така ж позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23 грудня 2020 року в справі № 191/2648/17 та від 03 березня 2021 року в справі № 669/573/18. Щодо доданого позивачем паспорту споживчого кредиту, як на підставу обґрунтованості заявлених вимог, слід вказати наступне. Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. У наданому до відповіді на відзив паспорті споживчого кредиту від 18 листопада 2019 року містяться тарифи щодо трьох продуктів Картка «Універсальна», Картка «Універсальна Gold», Карта «Зелена» які передбачають різні відсоткові ставки для таких карт. Наданий позивачем до позовної заяви паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою 18 листопада 2019 року простим електронним підписом шляхом підтвердженого дзвінка, містить зауваження про те, що інформація зазначена в ньому зберігає чинність та є актуально ю лише до 01 січня 2020 року. Більш того, зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в ньому, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Також у розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що наведені у ньому обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, підписання паспорта споживчого кредиту, який містить узагальнену інформацію про умови кредитування щодо різних типів кредитних продуктів є передумовою укладення кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача і цей документ не є складовою укладеного договору. Таким чином, суд вважає, що Банк на виконання умов Закону України «Про споживче кредитування» ознайомив відповідачку, як споживача, з інформацією, необхідною для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, вказавши при цьому, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту. Суд зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Зважаючи на викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином, оскільки Анкетазаява, яка підписана відповідачкою, не містить посилання на конкретні умови кредитування, нарахування відсотків та порядок повернення кредиту, а тому саме по собі підписання [PERSON] паспорта споживчого кредиту, який не є складовою частиною укладеного договору, без підтверджень про конкретні запропоновані [PERSON] умови та правила банківських послуг не підтверджує узгодження сторонами умов кредитування. Аналогічні за змістом висновки містяться в постановах від 18 січня 2021 року у справі № 748/2011/20, від 28 січня 2021 року у справі № 390/1088/20, від 26 січня 2021 року у справі № 485/1317/20, у постанові від 01 лютого 2021 року у справі № 128/715/20, від 13 січня 2021 року у справі № 607/7831/20, від 15 січня 2021 року у справі № 348/1837/20 та інших. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги частини\~другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги,\~кредитор має\~право вимагати\~його виконання\~в будьякий\~час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає\~за необхідне\~стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-Банк»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ б/н, оформленим 12 травня 2012 року, кредитна лінія відкрита без повторної ідентифікації клієнта 31 березня 2014 року, станом на 08 вересня 2023 року, в розмірі 46 033,28 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачкою суду не надано. Твердження [PERSON] про те, що вона отримувала картку, однак не користувалася кредитними коштами не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються банківською випискою по картці відповідачки в АТ «А-Банк», за період 31 березня 2014 року 08 вересня 2024 року. Щодо застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для обчислення позовної давності застосовують загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). При таких обставинах, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17 (провадження №14-448цс19)). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 01 липня 2023 року на всій території України карантин. Законом України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Також розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19 і за його змістом, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (в редакції Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» № 3450-IX від 08.11.2023). З позовом у справі № 607/21845/23 АТ «АБанк» звернулося до суду 08 листопада 2023 року, однак, хоча заборгованість, яка існувала у відповідачки за кредитом № б/н, оформленим 12 травня 2012 року, кредитна лінія відкрита без повторної ідентифікації клієнта 31 березня 2014 року існувала, проте строк позовної давності переривався у зв`язку з здійсненням часткового її погашення 30 червня 2021 року, та в подальшому [PERSON] активно користувалася кредитним лімітом, а відтак підстав для застосування спливу строку позовної давності до спірних правовідносин суд не вбачає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1\~588,24 грн (46\~033,28* 2\~684,00 : 77\~792,27), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial