Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

10 липня 2024 року позивач звернулася до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2014 року №161/12854/14-ц ухвалено стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Луцька Волинської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень, починаючи з 07.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що відповідач рішення суду про стягнення аліментів не виконує у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість за період з 01 серпня 2018 року по 31 травня 2024 року у загальному розмірі 81\~103,50 грн. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за аліментами у розмірі 81\~103,50 грн., а також пеню у зв`язку з їх несвоєчасною сплатою у розмірі 81\~103,50 грн. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. Оскільки відповідач не подав відзиву на позов, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких міркувань. Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2014 року №161/12854/14-ц ухвалено стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Луцька Волинської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень, починаючи з 07.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане судове рішення наразі знаходиться на примусовому виконанні у Відділі ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно довідки державного виконавця, заборгованість відповідача за період з 01 серпня 2018 року по 31 травня 2024 року становить 81\~103,50 грн. Наразі позивач, у зв`язку з укладенням нового шлюбу, змінила прізвище на [PERSON] . Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до частин 1, 3 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені в цій заяві. Вказані норми матеріального права визначають порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час і заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні, за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України, і саме в цьому випадку закон передбачає право на звернення до суду та стягнення заборгованості за аліментами. Стягнення заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, за наявності спору, може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження при виконанні судового рішення про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потрібно. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 761/43598/21. В розглядуваному випадку, як слідує з матеріалів справи, між сторонами відсутній спір стосовно розміру заборгованості за аліментами, а сама позивач не просить суд визначити розмір заборгованості за аліментами. Зважаючи, що повторне стягнення заборгованості за аліментами, які вже стягуються у виконавчому провадженню, чинним законодавством не передбачено, слід відмовити у задоволенні позову в цій частині. Права та законні інтереси стягувача аліментів в даному випадку не порушуються, адже він має можливість стягнути заборгованість за аліментами у межах відповідного виконавчого провадження. Що стосується позовних вимог про стягнення пені, суд зазначає таке. Частиною першою статті 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року №333/6020/16 сформовано наступне правову позицію. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Використовуючи вищенаведені правила для обрахунку пені зі сплати аліментів, суд бере за основу наданий розрахунок державного виконавця заборгованості за аліментами. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за аліментами суд вважає його таким, що відповідає правилам, передбаченим постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року №333/6020/16, а саме, що пеня нарахована на кожен місяць окремо. Також наданий розрахунок враховує правило ст.196 СК України про обмеження максимального розміру пені за аліментами 100% заборгованості, відповідно для кожного місяця, за який нараховувалися аліменти, що відповідає правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року № 711/679/21. Свого контррозрахунку на розрахунок позивача, відповідач суду не надав. Також суд не знаходить підстав для зменшення розміру пені на підставі ч.2 ст.196 СК України, оскільки відомостей про свій матеріальний та сімейний стан відповідач суду не надав. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2018 року по 31 травня 2024 року у загальному розмірі 81\~103,50 грн. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 1\~211,20 грн., як особа звільнена від його сплати, тому цю суму слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial