Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

У лютому 2021 року позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» (далі - ТОВ «Новосервіс»), звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг за період з 22 грудня 2019 року до 14 лютого 2022 року на суму 102 686,54 грн, а саме: 92596,97 грн основної заборгованості, 7604,49 грн інфляційних втрат, 2485,08 грн - як три проценті річних. Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно з договором від 02 жовтня 2014 року №120-012/1 відповідач є споживачем житлово-комунальних та додаткових послуг, які надає позивач. За період з 22 грудня 2019 року до 14 лютого 2022 року у позивача утворилась заборгованість за житлово-комунальні та додаткові послуги. У зв`язку з тим, що відповідач своєчасно не сплачує за надані позивачем послуги, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач повинна сплатити інфляційні втрати та 3 % річних. На підставі викладеного, позивач просив про задоволення позову. Ухвалою судді від 23 лютого 2022 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року - задоволено. Скасовано заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року у справі №757/8290/22-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та призначено судове засідання. 28 серпня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив по справі, з якого вбачається, що [PERSON] не визнає позов повністю з наступних підстав. Позивачем не повідомлено [PERSON] про зміну реквізитів на оплату комунальних послуг, а також не повідомлено про зміну вартості послуг. Окрім того, [PERSON] не отримує комунальні послуги від позивача, так як не користується квартирою [ADDRESS] ), оскільки остання не придатна для проживання тому, що у цій квартирі після будівельників не зроблений ремонт. Зазначені обставини доводяться актом огляду квартири [ADDRESS] . При цьому, те, що [PERSON] не проживає у квартирі, достеменно відомо позивачу, оскільки ці обставини були предметом дослідження у справі № 757/6030/20-ц, що розглядалась також за позовом TOB KУЖE «Новосервіс», та встановлені Київським апеляційним судом у постанові від 02 грудня 2021 року. 02 вересня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що вказані представником відповідача обставини щодо відсутності ремонту у квартирі після будівельників лише свідчать про намагання відповідача ухилитися від виконання зобов`язань з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг та здійснення витрат на утримання спільного майна. Також у період з грудня 2019 року по лютий 2022 року не було встановлено фактів неналежного надання або ненадання послуг з утримання та комунальних послуг у порядку, передбаченому Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Також, від відповідача у будь-якій спосіб не було заявлено претензій чи скарг до позивача щодо строків, видів, показників порушень чи не виконання будь-яких умов договору № 120-012/1 про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг від 02 жовтня 2014 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Суд установив, що згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 02 жовтня 2014 року ТОВ «Новосервіс» та [PERSON] уклали договір № 120-012/1 про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг. Відповідно до п.п. 2.1-2.4 договору предметом договору є послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуг з управління будинком та прибудинковою територією, забезпечення можливості отримання споживачем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої та холодної води та водовідведення, електропостачання, забезпечення утримання служби консьєржів в будинку та/або контрольно-пропускних постів до будинку, контрольно-пропускного пункту в`їзду на територію, патрульної служби в будинку і на території, об`єктів зеленого господарства та інших об`єктів благоустрою та прилеглих територіях. Пунктом 3.1 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим на підставі рахунку, виставленого виконавцем. Рахунок надається споживачу до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим. Встановлено, що позивач належним чином виконує умови договору, надаючи послуги згідно договору. Натомість відповідач умови договору щодо вчасної оплати наданих послуг належним чином не виконує, внаслідок чого, згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 22 грудня 2019 року до 14 лютого 2022 року виникла заборгованість у сумі 92596,97 грн. Відповідно дост. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідач, не в повному обсязі сплачуючи за надані послуги, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком, наданим позивачем за період з грудня 2019 року до січня 2021 року нараховано інфляційне збільшення в сумі 7604,49 грн та 2485,08 грн як три проценти річних. Отже, позивач виконав належним чином свої зобов`язання, натомість, відповідач, в порушення умов договору та вимог закону, в односторонньому порядку, відмовилася виконувати взяті на себе зобов`язання за договором щодо своєчасної та повної сплати за надані послуги, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за житлово-комунальні та додаткові послуги з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних. Окрім того, суд не погоджується з доводами представника відповідача, про відсутність обов`язку на сплату за житлово-комунальні послуги, оскільки відповідач не проживає у квартирі та не користується послугами наданими позивачем з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Враховуючи, що послуги, надані позивачем не відносяться до переліку передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд приходить до висновку про відсутність у відповідача права на несплату житлово-комунальних послуг. Ураховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні та додаткові послуги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved