Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1305-1017-1 від 23.10.2023 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 33442,50 гривень за період з 23.10.2023 року по 19.06.2024 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом (1277,5% річних), та судових витрат у розмірі 2422,40 грн. судового збору, 10000 грн. - витрат на правничу допомогу. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 23.10.2023 між сторонами укладено кредитний договір, погоджено строк кредиту та відсотки за його користування, позивач перерахував 4550,00 грн кредиту на рахунок відповідача. Проте відповідач кредитних коштів не повернув у строк, тому позивач просить стягнути проценти за користування кредитними коштами. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25.06.2024 року відкрито провадження у справі, відповідачу визначений строк на подання відзиву на позовну заяву. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про час та місце розгляду була повідомлений. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позов в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у відсутності сторін, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення. У відповідності до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.1 п.2\~ст.280 ЦПК України. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 1305-1017-1 від 23.10.2023 року (далі - Кредитний договір) між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» (торгова марка «РКОСЕМГ») (далі - Позивач, Товариство) та [PERSON] , Відповідач отримав кредит у розмірі 4550,00 гривень, строком на 365 днів (до 22.10.2024 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» (далі - Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 501141 направлявся Відповідачу 23.10.2023 року о 13:36:55 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений Кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 23.10.2023 року о 13:37:05 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 501141 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет. Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 23.10.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», що підтверджується чеком. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом починаючи з 22.11.2023 року, що має відображення у Розрахунку заборгованості (додається), порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Позивач звертає стягнення виключно на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 23.10.2023 року по 19.06.2024 року. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідача за Кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 19.06.2024 року становить 33442,50 гривень за період з 23.10.2023 року по 19.06.2024 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом (1277,5% річних) та Графіку платежів. Згідно зі статтями 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в\~статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі №732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 527,530\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Відповідно до частини 1 статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу вимог статті 629\~ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини другої статті 1050\~ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини 1статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положенням статті 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами частини 1статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 599\~ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте відповідачем на даний час зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості за кредитним договором не виконуються. Таким чином, судом встановлено, що відповідач умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконав, що виявилося у несплаті нарахованих процентів у розмірі 33442,50 гривень за період з 23.10.2023 до 19.06.2024, які нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом (1277,5 % річних), що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», в якості кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за Кредитним договором від 23.10.2023 по нарахованих та несплених процентах у розмірі 33442,50 гривень за період з 23.10.2023 до 19.06.2024, обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме: 2422,40грн гривень судового збору та 10000 гривень витрат на правову допомогу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,4 грн, документально підтверджені\~платіжною інструкцією, за правилами ст.141ЦПК України,\~покладаються на відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень, суд зазначає наступне. Згідно ч.3\~ст.133 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи. Зі змісту ч.ч. 1-3\~ст. 134 ЦПК України\~вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1-4\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Судом встановлено, що 03.06.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір про надання юридичних послуг №03/06/2024, у зв`язку з чим ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» було понесено відповідні витрати для звернення до суду, що підтверджено платіжною інструкцією №540 від 07.06.2024. На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг №1 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 та витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №1 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року від 07.06.2024, відповідно до яких вартість послуг, які надавались складається з наступного: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з відповідача за Кредитним договором та клопотання про витребування доказів\~вартість 9000 гривень; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику з відповідача за Кредитним договором вартість 1000 гривень. Тобто загальна сума понесених витрат за надані послуги адвоката становить 10000 гривень. Зважаючи на те, що суд задовольняє позовні вимоги позивача повністю, приймаючи до уваги відсутність заяв відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved