Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

09.02.2024 року [PERSON] ,\~через свого\~представника \~адвоката Долженчук\~Надію Миколаївну звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в твердій сумі у розмірі 3500,00 грн. на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріальну допомогу сину не надає, при цьому він працездатний, є фізичною особою-підприємцем, отримує прибуток від діяльності, також має транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати та сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина. \~Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 01.03.2024 року було прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~по цивільній\~справі за\~позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 10.04.2024 року від представника позивача [PERSON] адвоката Долженчук Надії Миколаївни надійшло клопотання про витребування з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області письмової інформації щодо рахунків [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) в фінансових установах які перебувають/перебували на обліку у контролюючому органі за період з 11.02.2021 року по 07.03.2024 року з зазначенням реквізитів таких рахунків та даних фінансових установ в яких вони відкриті (вказану інформацію надати з розбивкою по рокам та місяцям). Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 10.04.2024 року клопотання представника\~позивача\~ [PERSON] \~\~адвоката\~Долженчук Надії\~Миколаївни\~про\~витребування доказів\~подану\~по\~цивільній справі\~за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів\~на утримання\~дитини було\~задоволено.\~Витребувано з\~Головного управління\~Державної податкової\~служби в\~Одеській області\~письмову інформацію\~щодо рахунків\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(РНОКПП\~ [NUMBER] )\~в фінансових\~установах які\~перебувають/перебували\~на обліку\~у контролюючому\~органі за\~період з\~11.02.2021\~року по\~07.03.2024\~року з\~зазначенням реквізитів\~таких рахунків\~та даних\~фінансових установ\~в яких\~вони відкриті\~(вказану\~інформацію надати\~з розбивкою\~по рокам\~та місяцям).Витребувано з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області відомості про доходи [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) за останні три роки. У судове засідання 17.09.2024 року позивачка не з`явилася, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином, однак 17.09.2024 року її представник надіслала заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання 10.04.2024 р., 30.05.2024 р., 27.06.2024 р. не з`явився, про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повідомлень на адресу за якою він зареєстрований, відповідно до відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, та які\~булиним отримано, що підтверджується повідомленнями (накладною) кур`єрської служби та є належним повідомленням, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. У судове засідання 17.09.2024 року відповідач не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідковим листом з його особистим підписом, відповідно до якого він був сповіщений про дату та час судового засідання, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу в порядку заочного спрощеного провадження відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом у судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] зареєстрованого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] народився [PERSON] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно відповіді Головного управління Державної податкової служби в Одеській області №11558/5/15-32-50-08 від 21.05.2024 року надано відомості про рахунки у банківських установах фізичної особи-підприємця [PERSON] , відповідно до даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС, 20.06.2023 року відкрито рахунок в АТ «Універсал Банк», р/р [NUMBER] ; згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з І кварталу 2021 року по І квартал 2024 року відсутня інформація про доходи. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами ч. 8\~ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно ст.\~180,\~ч.ч.1-2\~ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України батьки\~зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття.\~Способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1\~ст.183\~Сімейного кодексу\~України \~частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до\~ст.\~184\~СК України\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір\~аліментів,\~визначений судом\~або домовленістю\~між батьками\~у твердій\~грошовій сумі,\~щорічно підлягає\~індексації відповідно\~до закону,\~якщо платник\~і одержувач\~аліментів не\~домовилися про\~інше.\~За заявою\~одержувача аліментів\~індексація може\~бути здійснена\~судом за\~інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз`яснено у п. 17\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року за\~№3\~«Про застування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, внесено зміни до\~Сімейного кодексу України, де частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2024 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджет на 2024 рік", для дітей до 6 років: з січня 2024 року пo грудень 2024 року 2563,00 грн., для дітей від 6 до 18 років: з січня 2024 року пo грудень 2024 року 3196,00 грн. У суду відсутні відомості щодо доходів відповідача. Беручи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, а також як матеріальне становище позивача, яка проживає з дитиною, так і матеріальне становище відповідача, з урахуванням того, що обов`язок по утриманню дітей у батьків є рівним, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дитини на користь позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а саме в розмірі 2563,00 грн. Суд вважає, що такий розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в зазначеному розмірі судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а саме в розмірі 2563,00 грн., що відповідає нормам Сімейного кодексу та не порушує права та інтереси дитини. При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. \~ Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: partial