Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 25 лютого 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1162-0498 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 9 000 грн строком кредитування 300 днів зі змінюваною процентною ставкою. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку за кредитним договором № 1162-0498 від 25 лютого 2023 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 26 лютого 2024 року становить у розмірі 87 975 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 9 000 грн та заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 78 975 грн. Разом з тим позивачем списано відповідачу частину заборгованості. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 45 000 грн та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 05 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 25 лютого 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1162-0498, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 9 000 грн строком кредитування 300 днів зі змінюваною процентною ставкою (а.с. 16, 17-28, 29-42, 43-48, 66-76). Згідно розрахунку за кредитним договором № 1162-0498 від 25 лютого 2023 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 26 лютого 2024 року становить у розмірі 87 975 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 9 000 грн та заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 78 975 грн (а.с. 49-54). Позивач просить про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 9 000 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на офіційному сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 Цивільного кодексу України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором позики кредит не погашений. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Доводи відповідача щодо того, що позивачем не надано виписки за рахунком та не підтверджено наявність заборгованості суд вважає помилковим, оскільки позивач не є банківською установою, не відкривав позичальнику рахунку у банку, а лише перерахував відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору грошові кошти на наявну у відповідача картку (а.с. 71). Отже, позивач не має можливості сформувати та надати банківську виписку за рахунком. Тому за встановлених обставин з відповідача підлягає стягненню заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 9 000 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими процентам за користування коштами у розмірі 36 000 грн. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Судом перевірено розрахунок відсотків за несвоєчасне погашення кредиту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов договору. Разом з тим, з урахуванням прохальної частини позовної заяви, суд убачає підстави для задоволення вимог про стягнення заборгованості за нарахованими процентам за користування коштами у розмірі 36 000 грн повністю. З урахуванням викладеного позовні вимоги по цій справі підлягають задоволенню повністю. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн відповідно до Закону України «Про судовий збір», який відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved