Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є сином [PERSON] , який [INFO] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,4153 га, розташованої на території Великобурлуцької селищної ради Куп`янського району Харківської області. Заповіту померлий не залишав. При зверненні до нотаріуса він отримав лист-відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.12.2023, зокрема, у зв`язку з пропуском звернення до нотаріальної контори. В передбачений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з тим, що весь строк для прийняття спадщини припав на період дії воєнного стану, ведення воєнних дій на території, яка є місцем відкриття спадщини, відсутністю можливості виїзду із зазначеної території, що завадило йому вчасно подати заяву про прийняття спадщини, та, як наслідок, пізній термін звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою судді від 27 березня 2024 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Ухвалою суду від 21 травня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Від позивача надійшла заява, згідно якої він заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити без його участі. Від відповідача [PERSON] в судове засідання надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі за наявними в справі доказами. Представник Великобурлуцької селищної ради Куп`янського району Харківської області у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, згідно із ст.128 ЦПК України, повідомлявся своєчасно та належним чином, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Харків помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.12.2021. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.03.1997. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,4153 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Великобурлуцької селищної ради (колишньої Федорівської сільської ради) Куп`янського району Харківської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 717053 від 14.11.2001. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , однак в оформленні спадкових прав йому відмовлено, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, що підтверджується копією листа Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 20 грудня 2023 року. Відповідно до положень статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статті 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги померлого [PERSON] є його сини, позивач у справі [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до приписів Цивільного кодексу\~України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно відомостей Чугуївської нотаріальної контори № 843/01-16 від 23.05.2024 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в термін, передбачений ст.1270 ЦК України (шість місяців), з заявами про прийняття спадщини за законом, або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог статті 1268 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкова справа не заводилась; свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Biдповідно до пункту 3 Пoстaнови KMУ від 28 лютого 2022 року №164 «Дeякi питання нотаpіaту в умовах воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою КMУ від 06.03.2022 poку №209 та Постaновою KMУ від 19.04.2022 poку №480, встановлено, що на час воєнного станy пepeбiг строку для прийняття спадщини або відмови від неї зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пocтановою КМУ від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо нотаріату та державної реєcтрaцiї в yмoваx воєнного стану» знову було врегульоване питання щодо зупинення строку для прийняття або відмови від прийняття спадщини в умовах воєнного стану. Відповідно до змін, які були внесені до пункту 3 Постанови KMУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її пpийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Згідно із постановою Верховного суду від 25 січня 2023 у справі № 676/47/21 зазначено, що законодавець як у статті 1270 ЦКУ, так і в інших нормах ЦКУ, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові КМУ визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 Постанови КМУ суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин в той момент пункт 3 Постанови КМУ передбачав повне зупинення строку для прийняття спадщини чи відмови від її прийняття на період воєнного стану. Частиною третьою статті 1272\~ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з Інформаційним листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс 12, правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена навчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Судом встановлено, що строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини сплинув 29 червня 2022 року. Оцінюючи причини пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує наступне. Указом Президента\~України «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» №64/2022\~від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу. Окрім того, відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані), затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (та у наступних редакціях) території Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, до підпорядкування якої входить с. Федорівка (місце реєстрації та постійного проживання спадкодавця), та Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, до підпорядкування якої входить с. Петрівка (місце реєстрації та постійного проживання спадкоємця), віднесено до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). У зв`язку з вищевикладеним позивач не міг вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, пропуск строку для прийняття спадщини у сукупності з іншими обставинами справи вказує, що причини такого пропуску були поважними і не залежали від волі спадкоємця. Норми європейського законодавства щодо прав людини встановлюють, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці Європейського суду з прав людини на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення позивача права на спадщину буде занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, відтак, буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/42165/17-ц від 28 жовтня 2019 року. З урахуванням викладених обставин, суд визнає поважними причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , у зв`язку з чим надає додатковий строк для прийняття спадщини після смерті останнього. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270\~ЦК України для прийняття спадщини. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги позивача та встановлює йому додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved