Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач завернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 08 серпня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області., актовий запис № 140. У даному шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] яка проживає разом з позивачем. Вказував, що їхнє сімейне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові, поваги та довіри, без чого сімейне життя неможливе. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки немає, оскільки у них на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, а тому збереження їхньої сім`ї є неможливим. Вони вже тривалий час не підтримують шлюбні відносини, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Шлюб існує лише формально та суперечить інтересам позивача. Крім того, зазначив, що малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , після припинення сумісного проживання з відповідачкою, з початку 2024 року проживає разом з позивачем на його самостійному вихованні та утриманні. Він постійно піклується про неї, повністю фінансово утримує: купує одяг, іграшки, книги, забезпечує харчуванням. Протягом всього часу донька демонструє свою прив`язаність до нього. Оскільки в матері немає можливості належним чином виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток та те, що мама дитини не працює, а тому не може забезпечити належний медичний догляд та умови для розвитку природних здібностей дитини, Відповідач не заперечує, щоб після розірвання шлюбу, малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , залишалась проживати разом з позивачем та перебувала на повному його утриманні та самостійному вихованні. Таким чином, проживання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у народження, разом з ним відповідає її якнайкращим інтересам. Він здатний повною мірою забезпечити турботу про доньку (задоволення її моральних, фізичних та матеріальних потреб; виховання, догляд, годування, лікування, навчання тощо), тобто здійснення комплексу немайнових та майнових обов`язків батьків щодо дітей. Окрім того, встановлення факту самостійного виховання доньки надасть йому можливість звернутися до органу соціального захисту населення для отримання державної соціальної допомоги на дітей, що в свою чергу дозволить краще забезпечити доньку всім необхідним. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Доньку залишити проживати із ним та встановити факт самосійного виховання та утримання ним доньки. У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо його задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 08 серпня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області., актовий запис № 140 (а.с.11). У даному шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.12-13). Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким буде проживати дитина - відсутній. Сторони уклали нотаріально посвідчений Договір від 14.06.2024 року, відповідно до якого батьки домовились про місце проживання доньки, а саме [PERSON] , перебуватиме на самостійному вихованні та утриманні батька [PERSON] (а.с.14). Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих позивачем, а відтак, дійшов висновку, що вимоги позову в частині всатнволення факту самостійного виховання дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. На підтвердження обставин самостійного виховання [PERSON] малолітньої доньки [PERSON] , судом досліджуються наступні документи: Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 14.06.2024 року, відповідно до якого батьки домовились про місце проживання доньки, а саме [PERSON] , перебуватиме на самостійному вихованні та утриманні батька [PERSON] (а.с.14). Відповідно до наданих довідок [PERSON] , наданих письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що він займається вихованням та утримує самостійно свою доньку [PERSON] . Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідноч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем те, що малолітня донька [PERSON] проживає з своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про її стан здоров`я, дитина проживає окремо від матері. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved