Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~Слов`янського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~з позовною\~заявою до\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Донецькій області,\~за участю\~третьої особи:\~Дев`ятої Київської\~державної нотаріальної\~контори,\~про стягнення\~грошових коштів\~у вигляді\~недотриманої пенсії,\~яку обґрунтовано\~тим,\~що він\~є сином\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Після його\~смерті відкрилась\~спадщина на\~недоотриману пенсію\~згідно з\~рішенням Донецького\~окружного адміністративного\~суду від\~27.01.2020\~року по\~справі №200/32/20-а,\~яке набрало\~законної сили\~25.08.2020\~року,\~за період\~з 01.01.2018\~року по\~24.08.2020\~року у\~розмірі 12038,44\~грн.\~та згідно\~з рішенням\~Донецького окружного\~адміністративного суду\~від 11.10.2021\~року по\~справі №200/11406/21,\~яке набрало\~законної сили\~28.12.2021\~року,\~за період\~01.04.2019\~року по\~01.12.2022\~року.\~За життя\~ [PERSON] \~звертався до\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Донецькій області\~щодо виконання\~вищевказаного рішення\~суду,\~проте кошти\~так і\~не отримав. Разом з тим, Позивачу державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нараховану заборгованість на виконання рішення суду, може бути виплачено за умови покладення судом на органи Пенсійного фонду України відповідних зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому або у разі заміни у встановленому законодавством порядку сторони виконавчого провадження. В зв`язку\~з викладеним,\~позивач просить\~суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на недоотриману пенсію за період з 01.01.2018 року по 24.08.2020 року; стягнути з відповідача на його користь недоотриману пенсію [PERSON] , який помер [INFO] за період з 01.01.2018 року по 24.08.2020 року в розмірі 12038 грн.44 коп.; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на недоотриману пенсію за період з 01.04.2019 року по 01.12.2021 року та стягнути судовий збір в розмірі 3633 грн. 60 коп. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, повідомлявся про розгляд справи в суді, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи, Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за участю третьої особи: Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, про стягнення грошових коштів у вигляді недотриманої пенсії, підлягають задоволенню з огляду на наступне. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 грудня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно зі Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 березня 1965 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на недоотриману пенсію. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року по справі №200/32/20-а, яке набрало законної сили 25.08.2020 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок основного розміру пенсії [PERSON] з 1 січня 2018 року у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2021 по справі №200/11406/21, яке набрало законної сили 28.12.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 1 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки від 1 липня 2021 року №ФС-73359/09/01/890 про розмір грошового забезпечення, складеної [INFO] станом на 5 березня 2019 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, враховуючи фактично виплачені суми. Відповідно до\~повідомлення Головного\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Донецькій\~області від\~06\~грудня 2021\~року Рішення\~Донецького окружного\~адміністративного суду\~від 27.01.2020\~по справі\~№ 200/32/20-а\~(далі\~ Рішення)\~виконано в\~повному обсязі\~в межах\~функціональних повноважень\~та діючого\~законодавства.\~Нарахована сума\~доплати за\~результатами перерахунку\~згідно Рішення\~з урахуванням\~виплачених сум\~склала 12038,44\~грн.\~Нарахована сума\~доплати має\~бути виплачена\~за рахунок\~коштів Державного\~бюджету України\~та проведення\~такої виплати\~не може\~бути здійснене\~за рахунок\~власних коштів\~Пенсійного фонду\~України,\~що надійшли\~від сплати\~єдиного соціального\~внеску,\~а проводиться\~лише у\~разі наявності\~на це\~відповідних бюджетних\~асигнувань. Станом на момент розгляду звернення Пенсійним фондом України у 2021 році профінансовано погашення заборгованості з пенсійних виплат на суму 360 млн. грн. з датою надходження судових рішень до боржників по 11.11.2019. Відповідно до повідомлення Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 15 вересня 2022 року, [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як одержувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату пенсії [PERSON] припинено з 01.01.2022 у зв`язку зі смертю [INFO] . Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №200/11406/21, яке набрало законної сили 28.12.2021, зобов`язано Головне управління здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії [PERSON] на підставі довідки про грошове забезпечення, виданої [INFO] . Оскільки станом на дату смерті [PERSON] судове рішення як таке, що набрало законної сили, на виконання до Головного управління не надходило, підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру від 29 січня 2024 року, після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №120/2022, яка з 29.01.2024 зберігається в Дев`ятій Київській державній нотаріальній конторі, номер у спадковому реєстрі 69178523, номер в реєстрі нотаріальних дій 49/2024. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 17 січня 2024 року, [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка [PERSON] на користь сина [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Девятої Київської державної нотаріальної контори Пічевської Н.В. від 09 травня 2024 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на перерахунок пенсії його батька [PERSON] , який помер [INFO] , згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2020 по справі №200/32/20-а, яке набрало законної сили 25.08.2020 за період з 01.01.2018 по 24.08.2020 в розмірі 12\~038,44 грн. та згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2021 по справі №200/11406/21, яке набрало законної сили 28.12.2021, оскільки нараховану заборгованість в сумі 12038,44 грн. на виконання рішення суду може бути виплачено за умови покладення судом на органи ПФУ відповідних зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому або у разі заміни у встановленому законодавством порядку сторони виконавчого провадження, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2021 по справі №200/11406/21 виконати неможливо у зв`язку зі смертю [PERSON] . Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У статті 1227 ЦК встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)). Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)). Право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 05 січня 2024 року у справі №295/4158/23. За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми встановлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Подібні положення щодо виплати суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю містить також і Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII. Відповідно до частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті батька відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію свого батька, а дії відповідача щодо невиплати донарахованої пенсії відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року по справі №200/32/20-а та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року по справі №200/11406/21 порушують право позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). 06 вересня 2024 року позивачем було надано до суду заяву про долучення документів до матеріалів справи, до якої були додані копія довідки про розмір грошевого забезпечення для перерахунку пенсії [PERSON] з 1 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки від 1 липня 2021 року №ФС-73359/09/01/890, копія розрахунку та виплати пенсії [PERSON] станом 05.09.2021 року, попередній розрахунок невиплаченої суми заборгованості пенсії [PERSON] на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року по справі №200/32/20-а, яке набрало законної сили 25.08.2020 року, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року по справі №200/11406/21, яке набрало законної сили 28.12.2021 року. При зверненні\~до суду\~з позовом\~позивачем було\~заявлено позовні\~вимоги про\~визнання права\~власності на\~недоотриману пенсію\~після [PERSON] \~за період\~з 01.01.2018\~року по\~24.08.2020\~року,\~визнання права\~власності на\~недоотриману пенсію\~після [PERSON] \~за період\~з 01.04.2019 року по 01.12.2021 року та стягнення недоотриманої пенсії в сумі 12038 грн.44 коп. за період з 01.01.2018 року по 24.08.2020 року. Позовної вимоги про стягнення з відповідача певної суми недоотриманої пенсії після [PERSON] за період з 01.04.2019 року по 01.12.2021 року позивачем не заявлялось, уточненої позовної заяви на адресу суду надано не було. В зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] в межах заявлених позовних вимог, визнавши за позивачем право власності на недоотриману пенсію після [PERSON] за період з 01.01.2018 року по 24.08.2020 року, право власності на недоотриману пенсію після [PERSON] за період з 01.04.2019 року по 01.12.2021 року та стягнувши на його користь з відповідача недоотриману пенсію в сумі 12038 грн.44 коп. за період з 01.01.2018 року по 24.08.2020 року. Крім того, суд зауважує, що нарахування пенсії є виключною компетенцією відповідача, тому, суд не може перебирати на себе повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та втручатись в його дискреційні повноваження щодо здійснення нарахувань пенсійних виплат. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за три позовні вимоги в розмірі 3\~633,20 грн. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати по справі в сумі 3\~633,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved