Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду міста Одеси із позовом до Одеської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці, з дня набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтований наступними обставинами. [PERSON] є рійною дочкою [PERSON] . [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , якому належала квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON] . У встановлений законом строк спадкоємці звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини на що була відкриту спадкову справу №105/2023. [INFO] [PERSON] померла, не отримавши після смерті чоловіка свідоцтва про право власності на спадщину в порядку спадкування за законом на 1/3 частку квартири. Тобто відкрилась спадщина після смерті [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] та син [PERSON] . Позивач вказує, що останній день прийняття заяви про відкриття спадщини після смерті матері сплив [INFO] . Вказує, що 15 січня 2024 року була госпіталізована до Державного закладу «Український медичний Центр реабілітації матері та дитини МОЗ України», з якого була виписана 05 лютого 2024 року. 05 лютого 2024 року була направлена на стаціонере лікування до відділення Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради, де їй було проведено хірургічну операцію. В лікарні знаходилась до 16 лютого 2024 року Після повернення із стаціонарного лікування, 21 лютого 2024 року позивач звернулася до Малиновської державної нотаріальної контри у м. Одесі із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де отримала лист, в якому зазначено, що строк прийняття спадщини пропущений та рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У відкрите судове засідання сторони та їх представники не з`явились. Представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила судове засідання провести у її відсутність, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Представник Одеської міської ради про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причину неявку не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність та відзив на позовну заяву не подавала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та представником відповідача не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок виникнення права на спадкування, та регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України. Судом встановлено,\~що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого Пирятинським Райбюро ЗАГС 31 серпня 1965 року, актовий запис 138 (а.с. 17). 05 серпня 1983 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано [INFO] (а.с. 25). [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтва на право власності на квартиру у ЖБК «Якорь», виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 17 травня 2001 року, № 9952, право власності зареєстровано Одеським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об?єктів нерухомості 09.07.2001 року у книзі: 162пр., на стор.61 під реєстровим № 39к (а.с. 19-21). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 11), та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] . У встановлений законом строк спадкоємці звернулись до державного нотаріуса Малиновського державної нотаріальної контори у місті Одесі Михайльової Л.І. із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі чого була відкрита спадкова справа № 105/2023 (а.с. 45-98). Встановлено, що [INFO] [PERSON] померла (а.с. 9), не отримавши після смерті чоловіка свідоцтво про право власності на спадщину в поряду спадкування за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Тобто відкрилась спадщина після смерті [PERSON] на 1/3 частку вказаної квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач та її брат [PERSON] по 1/6 часки. З матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2024 року позивач звернулась до Малиновської державної нотаріальної контри у м. Одесі із заявою про прийняття спадщини після смертрі матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Листом Малиновської державної нотаріальної контри у м. Одесі від 21 лютого 2024 року № 667/01-16 позивачу було повідомлено, що вона пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, та роз`яснено про право звернутись до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 22). Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони регулюються Книгою VI ЦК України яка містить положення про спадкування. Обґрунтовуючи позов в частині пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, [PERSON] посилається на те, що строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері був пропущений з поважних причин, оскільки 15 січня 2024 року була госпіталізована до Державного закладу «Український медичний Центр реабілітації матері та дитини МОЗ України», з якого була виписана 05 лютого 2024 року. 05 лютого 2024 року була направлена на стаціонере лікування до відділення Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради, де їй було проведено хірургічну операцію. В лікарні знаходилась до 16 лютого 2024 року (а.с. 13-16). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з нормами ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положенням ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд погоджується з доводами позивача щодо поважності пропуску нею строку звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері,так як вони знайшли своє підтвердження наявними матеріалами справи. При таких обставинах суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими, такими, що підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому їх необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved