Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

I. Позиції учасників справи. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача суму трьох відсотків річних 3 161, 61 грн, інфляційні втрати у розмірі 19 562, 87 грн, нараховані за період з 07 вересня 2020 року по 16 травня 2023 року: від дня, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, до дня виплати відповідачем суми, присудженої Краматорським міським судом Донецької області у справі № 234/2214/21. Представник відповідача не скористався своїм правом на подання відзиву на позов. II. Процесуальні дії та рішення суду. 06 лютого 2024 року позовна заява подана за допомогою Електронного суду до Печерського районного суду м. Києва. 14 лютого 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, для розгляду у порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін /а. с. 30/. 07 травня 2024 року на підставі розпорядження керівника апарату суду № 187 Ліннік Н. В. здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями і передано, згідно з протоколом, судді Литвиновій І. В. /а. с. 38-39, 40-41/. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов і просила задовольнити у повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце призначеного судового засідання, не з`явився, заяви по суті або з процесуальних питань до суду не надходили. Згідно з частиною першою ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною сьомою ст. 178 Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. III. Фактичні обставини справи. 14 грудня 2021 року Краматорським міським судом Донецької області постановлено рішення у цивільній справі № 234/2214/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «ОЗОНЕ», третя особа ПАТ «Страхова група «ТАС», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, котрим позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: стягнуто з ТОВ «ОЗОНЕ» на користь [PERSON] : матеріальні збитки у сумі 31 387, 44 грн, компенсацію моральної шкоди - 5 000, 00 грн, судові витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 1 525, 80 грн, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 1 271, 20 грн, у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди відмовлено. 16 травня 2023 року на рахунок [PERSON] надійшли грошові кошти у розмірі 39 184, 44 грн, згідно з виконавчим листом, виданим Краматорським міським судом Донецької області 20 квітня 2023 року, у межах виконавчого провадження № [NUMBER], як сплатив боржник ТОВ «ОЗОНЕ». IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі N 758/1303/15-ц. Подія дорожньо-транспортної пригоди мала місце 07 вересня 2020 року. На виконання рішення суду грошові кошти надійшли на рахунок позивача 16 травня 2023 року. Таким чином розрахунок суми інфляційних втрат і трьох відсотків річних має виконуватися за період з 07 вересня 2020 року по 16 травня 2023 року, тобто 982 дні і сума 3 % річних від суми 39 184, 44 грн становить суму 3 161, 61 грн та інфляційні втрати становлять суму 19 562, 87 грн. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат. У зв`язку із задоволенням позову із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 1 074, 00 грн. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved