Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, уточнивши його, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Вимоги мотивує тим, що вона є матір`ю [PERSON] .. [PERSON] має двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей записані відповідно ч.1 ст. 135 СК України. Вона вже близько двох років, самостійно виховує та утримує своїх онуків, забезпечує їх всім необхідним. Матір дітей виїхала за кордон на невизначений термін. Відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків, ніякої участі у житті дітей не приймає, вихованням не займається, не приймає участі у розвитку і матеріальному забезпеченні та утриманні, що свідчить про ухилення його від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що і змусило звернутися до суду. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в установленому законом порядку (а.с. 41,42 ). Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено судом, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8,17,18). З висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 08.04.2024 року № 01-14/236 вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.32-34). Позивачка [PERSON] є бабусею малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9,14,15,17,18,48) Згідно листа КНП КМР «Конотопська міська лікарня» № 01-17/22/134 від 19.02.2024 року сім`я [PERSON] проживає з адресою [ADDRESS] . До лікаря-педіатра з дітьми з`являється тільки бабуся [PERSON] протягом останніх 4-х років. Мати дітей [PERSON] в поліклініку з дітьми не з`являлась, станом здоров`я дітей не цікавиться. (а.с.35,45) В матеріалах справи міститься акт обстеження умов проживання, від 07.02.2024 року з якого вбачається, що [PERSON] мешкає разом з онуками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В помешканні затишно, чисто. Будинок обладнаний меблями та побутовою технікою. Продукти харчування в наявності. (а.с.36) Згідно довідки Конотопського ліцею (№ 14) № 11 від 24.01.2024 року [PERSON] , мати учениці 6-Б класу [PERSON] , протягом навчання дитини у ліцеї з 01.09.2022 року по 24.01.2024 року жодного разу не цікавилась навчанням та поведінкою, вихованням займається бабуся [PERSON] (а.с.43). З довідки КСК Кристал від 25.01.2024 року вбачається, що [PERSON] , мати [PERSON] , протягом відвідування спортивної секції жодного разу не цікавилась поведінкою та досягненнями доньки, вихованням займається [PERSON] (а.с.44). Згідно довідки Конотопської молодіжної організації «Воїн» від 25.01.2024 року [PERSON] пройшла курс занять з єдиноборств, мати не цікавилась навчанням та досягненнями дитини в спорті (а.с.46). З довідки КЗ «Конотопська спеціальна школа» № 07 від 22.01.2024 року вбачається, що [PERSON] навчалась в закладі з 01.08.2017 року по 0.07.2022 року, за час навчання дитини мати [PERSON] жодного разу не цікавилась навчанням та здоров`ям доньки поведінкою, вихованням займалась бабуся [PERSON] , приймала активну участь у житті школи та класу (а.с.47) . Відповідно до ст. ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є первоосновою розвитку особистості дитини. За приписами ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до частин другої та третьої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною третьою статті 157 СК України закріплено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох із урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків. У силу частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Приймаючи до уваги те, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей [PERSON] , та [PERSON] , їх навчанням, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Окрім того, слід зауважити, що сам факт позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини не є остаточним, оскільки відповідно до ст.169 СК України, в разі зміни його поведінки, суд за його позовом може поновити батьківські права. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved