Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 травня 2022 року. В цьому шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між нею та відповідачем розірвано. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2024 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі частки всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 02 листопада 2023 року і до досягнення повноліття. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, станом на дату звернення з даним позовом до суду виникла заборгованість у розмірі 8026, 23 гривень. Позивачем проведено відповідний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, яка становить 111129 гривень. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Разом з тим, у відповідності до ст. 196 Сімейного кодексу України граничний розмір пені за прострочення сплати аліментів не може перевищувати 100 % заборгованості, та повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, а тому з відповідача просить стягнути 8026,23 гривень пені за прострочення сплати аліментів. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач не з`явилась в судове засідання, від її представника адвоката Восковського Ю.О. надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2024 року ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 02 листопада 2023 року і до досягнення повноліття. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Положеннями ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ч.3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ст. 71 Закону України « Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому\~Сімейним кодексом України. \~Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до\~частини першої\~цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України. Таким чином, у відповідності до законодавства України, належним та допустимим доказом наявності та розміру заборгованості зі сплати аліментів є відповідна довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів, видана органом державної виконавчої служби або ж приватним виконавцем. Відповідно до положень ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ізч.6ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1статті 80 ЦПК України). У частині 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись з позовом до суду про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивач не підтвердила належними та допустимими доказами наявність такої заборгованості та її розмір. Довідка про доходи відповідача, звіт про здійснені відрахування та виплати, складений головним бухгалтером СП ТОВ «Модерн-Експо», долучені позивачем на підтвердження наявності та розміру заборгованості, не є належними та допустити доказами, а тому суд їх до уваги не приймає. З врахуванням наведеного, на переконання суду, позовні вимоги до задоволення не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed