Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

[PERSON] , за участю заінтересованих осіб Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] про встановлення факту батьківства. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що мати заявника [PERSON] та батько [PERSON] з 1992 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання народилася дитина [PERSON] , [INFO] . У Свідоцтві про народження [PERSON] матір`ю записана [PERSON] , а батько зі слів матері [PERSON] . Заявник проживав зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] з початку свого народження до смерті батька [PERSON] однією родиною, вони мали спільний побут та вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] помер. Всіма організаційними питаннями щодо поховання батька займався заявник [PERSON] . Оскільки, заявнику не надається за можливим оформити спадкові права на померлим батьком [PERSON] через відсутності доказів наявності родинних відносин, просить суд задовольнити дану заяву, та ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце слухання справи. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги визнає, та пояснила, що вона із гр. [PERSON] проживала у цивільному шлюбі у період з 1990 2019 років. З 1990 2004 роки вони проживали в с. Новопетрівка перша, Ширяївського району, Одеської області, [INFO] у них народився спільний син [PERSON] . У 2004 року родина переїхала проживати до [ADDRESS] ), де вони проживали до смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно приписів ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Вжите у зазначеній статті конвенції поняття «сімейне життя» має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини. У разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї (Keegan v. Ireland, 44; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30, 32). Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії V [NUMBER] від 12.01.1993 року, про що виконавчим комітетом Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області зроблено актовий запис № 2. Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини записані на підставі ст. 135 СК України, а саме при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою, що підтверджується наявним в матеріалах справи Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00045353361 від 05.06.2024 року. Із поданої заяви вбачається, що заявник проживав зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] з початку свого народження до смерті батька [PERSON] однією родиною, вони мали спільний побут та вели спільне господарство. Представником заявника [PERSON] було надано до суду письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] , які підтверджують даними заявами, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно однією сім`єю у період з 1992 2019 роки. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 07.03.2019 року. Факт спільного\~проживання однією\~сім`єю\~ [PERSON] \~та [PERSON] підтверджується спільними фотознімками. Суд зазначає, що дані фотознімки були зроблені у різні та значні проміжки часу, на яких [PERSON] та [PERSON] зафіксовані як у молодому віці, так і в похилому віці. Окрім того, на вказаних фотознімках відображений і заявник [PERSON] разом із своїми баками також у різні періоду свого віку. На підтвердження факту батьківства, суд бере до уваги також ту обставину, що у Свідоцтві про народження заявника, ім`я та по батькові батька [PERSON] відповідає імені та по батькові [PERSON] . По справі також встановлено, всіма організаційними питаннями щодо поховання батька займався заявник [PERSON] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Договору замовлення на організацію та проведення поховання від 06.02.2019 року. Підставою звернення до суду із даною заявою є те, що заявнику [PERSON] не надається за можливим оформити спадкові права на померлим батьком [PERSON] через відсутності доказів наявності родинних відносин. Суд констатує, що на виконання вимог ухвали суду від 01.04.2024 року про витребування доказів Суворовською державною нотаріальною конторою у м. Одеса до суду надіслано листа № 1020/01-16 від 25.04.2024 року, відповідно до якого за даними Спадкового Реєстру інформація, щодо заведення спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , відсутня. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно приписів ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Вивчивши наявні в справі докази та проаналізувавши вищезазначені факти, суд дійшов висновку про доведеність факту батьківства [PERSON] відносно сина [PERSON] , у зв`язку з чим дана заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved