Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] двохповерховий житловий будинок з цокольним поверхом за адресою: [ADDRESS] , а також встановити факт фактичного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 13.10.2006 по 26.03.2021р.р., посилаючись на те, що розірвання шлюбу в 2006 році між [PERSON] та [PERSON] було фіктивним, так як вони продовжили жити як чоловік та жінка до дня смерті [PERSON] . Під час перебування в шлюбі подружжям побудовано будинок у [ADDRESS] , який належав їм на праві спільної сумісної власності. [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] . Позивач є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] , а відповідач є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] . Для правильного встановлення спадкової маси після смерті [PERSON] , позивач вимушений звернутись до суду даним позовом. Представник позивача - адвокат Бойко Н.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Назаренко І.М. надала до суду відзив на позов та просила у судовому засіданні в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві. Також [PERSON] надано до суду свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 25 червня 2019 року, згідно якого відповідач змінив прізвище на [PERSON] . 3- ті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. до судового засідання не з`явилась, повідомлялась, надала до суду лист в якому просила проводити розгляд справи за ї відсутності. 3-ті особи: [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не з`явились, повідомлялись, про причини неявки суд не сповістили. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 24.12.1999 відділом РАЦС Київського районного управління юстиції м.Одеси зареєстровано шлюб між [PERSON] , батьком позивача, та [PERSON] , матір`ю відповідача, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 24 грудня 1999 року. Перебуваючи у шлюбі з [PERSON] , [PERSON] 18 листопада 2003 року отримала в дар житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування ВАР 795691, а також земельну ділянку площею 0,0334 га за вказаною адресою згідно договору дарування земельної ділянки ВАР 795693. З метою врегулювання майнових відносин та підтвердження права особистої приватної власності [PERSON] та [PERSON] уклали шлюбний договір, посвідчений 04 липня 2005 року державним нотаріусом Шепелюк Р.Ю. та зареєстрований у реєстрі за № 7-1393, за змістом якого на праві особистої приватної власності [PERSON] належить наступне майно: житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, площею 0,0334 га під [ADDRESS] , де ведуться будівельні роботи, що належать їй на підставі договорів дарування, посвідчених Шостою одеською державною нотаріальною конторою 18.11.2003 р. за реєстрами № 2-1458, 2-1462; реконструйований житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, площею 0,0362 га під [ADDRESS] , що належать їй на підставі договору дарування, посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою 05.09.2000 р. за реєстрами № 5-1497 та державного акту серії ОД №028947, виданого Одеською міською Радою 12.04.2005 р.; спальний гарнітур «Філіпа» 1996 року випуску, комод «Мона Ліза», кухонний гарнітур «Примула», телевізор «Шарп», музичний центр «Філіпс», меблевий гарнітур-кабінет Д-10, пральна машинка «Бош», холодильник «Філіпс», каблучка золота з діамантами та ізумрудом, стіл обідній, скляний. Придбаний у період шлюбу на ім`я [PERSON] контейнер двоповерховий під [ADDRESS] в разі розірвання шлюбу залишається на праві особистої власності у [PERSON] . На час складання шлюбного договору на праві спільної сумісної власності майна подружжя є майно: телевізор «Айва», холодильник « [PERSON] », стіл скляний журнальний, насос для підкачки води, шкіряний меблевий гарнітур, яке після розірвання шлюбу залишається у [PERSON] . 04 жовтня 2006 року [PERSON] надав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рюміною О.О. та зареєстрованою в реєстрі за № 6236, якою надав згоду на розірвання шлюбу з [PERSON] та повідомив про відсутність матеріальних та інших претензій до [PERSON] 17 квітня 2007 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2007 року по справі №2-1747/2007 за [PERSON] визнано право власності на двоповерховий житловий будинок з підвалом та мансардою літ «А» загальною площею 422,3 кв.м., житловою площею 110,7 кв.м., надвірними спорудами: гараж літ «О», площею 36,1 кв.м., сарай літ «З», площею 11,3 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,0334 га в [ADDRESS] . Згідно тексту рішення [PERSON] отримала дозвіл на виготовлення проекту будівництва двоповерхового будинку з цокольним поверхом та побудувала будинок. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2007 р. не оскаржувалось [PERSON] , та набуло законної сили 21 травня 2007 року, тобто після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Право власності на житловий будинок з підвалом та мансардою літ «А» загальною площею 422,3 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 0,0334 га в [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] 26.06.2007 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», реєстраційний номер 19363537. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується актовим записом №4020 від 28.03.2021 Одеського міського відділення державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом №5267 від 15.04.2021 Одеського міського відділення державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Водночас відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого із подружжя, воно в разі спору може бути визнано за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналіз положень ст. ст. 57, 62 СК України дає підстави для висновку про те, що ст. 57 цього Кодексу визначає правила віднесення майна до об`єктів особистої приватної власності одного з подружжя, тоді як ст. 62 цього Кодексу встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньою нормою об`єкти особистої приватної власності одного з подружжя, можуть бути визнані за рішенням суду об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Аналіз частини першої статті 62 СК України свідчить, що визнання майна дружини, чоловіка за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя пов`язується із наявністю у сукупності двох умов: 1) істотність збільшення вартості майна. Істотність має визначальне значення, так як необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи у остаточному об`єкті. Істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя; 2) істотність збільшення вартості має бути пов`язана зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником. Істотність збільшення має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для визнання його спільним майном. Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна. Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що законодавець у статті 62 СК України не називає їх як підстави для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном. Визначаючи правовий статус спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю. Верховний суд у постанові від 19.10.2022 по справі №334/7560/20 зазначив, що для виникнення спільної сумісної власності подружжя на підставі ст. 62 СК України, позивач повинен довести, що збільшення вартості майна є істотним і у таке збільшення були вкладені його окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів істотного збільшення вартості будинку [ADDRESS] революції після укладення шлюбного договору, а також участі фінансової або трудової [PERSON] у збільшення вартості спірного будинку. За життя [PERSON] , неодноразово надавав [PERSON] написані власноруч заяви від 24.12.2009 р., 18.04.2011 р., 07.07.2015 р., згідно яких він підтверджував, що не має до останньої матеріальних претензій з приводу будинку під [ADDRESS] та визнає за [PERSON] її право особистої приватної власності на вказаний будинок. Таким чином вимоги [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] двохповерхового житлового будинку з цокольним поверхом за адресою: [ADDRESS] не доведені та не підлягають задоволенню. Окрім того, ухвалою суду від 08.06.2022 зобов`язано приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. надати суду відомості чи заводилася спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , якщо так надати до суду належним чином засвідчені копії спадкових справ. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ярош Оленою Миколаївною на виконання вимог ухвали суду від 08.06.2022 р. надано суду копію спадкової справи № 10/2021, заведеної після смерті [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ярош Оленою Миколаївною не заводилась З нотаріальної справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звертались [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Звертаючись із заявою до приватного нотаріуса Ярош О.М., [PERSON] не надав документів, які підтверджують його право на успадкування майна, яке могло б належати його батьку [PERSON] у спільному сумісному майні з [PERSON] . Статтями 34, 71 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів про звернення ним до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] , що ставить під сумнів його право на отримання майна, що його покійний батько міг набути за життя в тому числі, під час перебування у шлюбі з [PERSON] . Щодо вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що "вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки". Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. У поставові Верховного суді від 22.06.2021 по справі 554/1251/20 суд дійшов висновку, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Ані близькі стосунки осіб, ані підтримання стосунків, ані спільне перебування на святах та у відпустці, ані факт спільного проживання самі по собі, за відсутності інших доказів, як зазначає Верховний суд у постановах по справах №490/4949/17, 588/350/15, 522/25049/16ц, 343/1821/16-ц, 569/18047/17 ц, 761/4449/19 не є достатніми доказами перебування у фактичних шлюбних відносинах. Відповідно до довідки СОН Мікрорайона «Чубаївка», за адресою [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] з 26.01.2001 р. Доводи позивача, про отримання пенсії його батьком за зареєстрованим місцем реєстрації [PERSON] за адресою у [ADDRESS] , не приймаються судом до уваги, оскільки згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у Київському районі від 12 березня 2012 року №15 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою [ADDRESS] отримує пенсію як працівник митниці з персональним званням. Надані позивачем докази - роздруківки з месенджеру за 2018 рік, декілька фотокарток, одна з яких виконана 23 січня 2015 р., копії медичних обстежень, виконаних напередодні смерті [PERSON] та [PERSON] , кредитний договір № 05/12/2006/840-К/546, договір поруки № 05/12/2006/840-П/546 від 19.12.2006 р., а також надані докази відповідачем - розписка від 15.10.11 згідно якої [PERSON] позичав у [PERSON] грошові кошти у сумі 2000,00 доларів США, лист від 07.07.2015 згідно якого [PERSON] орендував у [PERSON] гараж у будинку по [ADDRESS] підтверджують лише підтримання стосунків та наявність між [PERSON] та [PERSON] договірних відносин і не можуть бути доказами проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Крім того, згідно копії договорів-замовлень з ФОП [PERSON] вбачається, що витрати по похованню [PERSON] у розмірі 42305 грн. здійснював її син - [PERSON] , який після смерті матері здійснює і утримання належного [PERSON] майна. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При таких обставинах, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає вимоги [PERSON] про встановлення факту фактичного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 13.10.2006 по 26.03.2021р.р., такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed