Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

позивачка [PERSON] 10.06.2024 звернулась в суд із позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 21.06.2019, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 21.06.2019 вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~250 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів на даний час є недостатнім для утримання сина та такий розмір не відповідає чинному законодавству. Так, зазначає, що син вступив на навчання у ВСП «Технологічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» за кошти фізичних осіб, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, вартість навчання становить 76\~000 грн, з розрахунку 19\~000 грн за навчальний рік. Також перед вступом у даний навчальний заклад, син навчався на курсах з підготовки до вступу у зазначений заклад освіти, загальна вартість такої освітньої послуги становила 5\~500 грн. Окрім цього, вказує, що нею було придбано сину смартфон, ноутбук, була необхідність в отриманні послуг стоматолога, здачі аналізів. Таким чином, сума аліментів, яка виплачується відповідно до рішення Сихівського районного суду м.Львова від 21.06.2019, на даний час є недостатньою для задоволення базових потреб дитини, а також для забезпечення освітнього розвитку дитини. Також витрати на сина збільшились у зв`язку із підвищенням цін на продуктовий кошик, одяг та взуття, тобто базові потреби. Розмір її заробітної плати не дозволяє в повній мірі забезпечити сина усім необхідним. Ухвалою від 14.06.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача [PERSON] 08.07.2024 надійшов відзив на позовну заву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] з таких підстав. Позивачкою не доведено щодо наявності у платника аліментів відповідного доходу та не доведено інші обставини, передбачені ст.182 СК України, необхідні для збільшення розміру аліментів. З 31.01.2015 він перебуває у зареєстрованому шлюбі, у якому в них із дружиною народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які також потребують матеріального забезпечення. Також позивачкою не надано суду жодних доказів щодо розміру потреб дитини у коштах (квитанції, які б підтверджували витрати). Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що наведені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, надав пояснення, які відповідають змісту його відзиву на позов. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження а.с.15). На підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 21.06.2019, вирішено змінити розмір стягуваних аліментів із [PERSON] за судовим рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27 вересня 2017 року в справі № 464/4418/17 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , у твердій грошовій сумі з 900 грн, щомісячно, до 1\~250 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону (а.с.17-19). Згідно із ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду із зазначеним позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка покликається на те, що визначений рішенням суду розмір аліментів є таким, що не відповідає реаліям сьогодення та є недостатнім для утримання дитини. Окрім цього, зазначила, що їх спільний із відповідачем син [PERSON] вступив 01.09.2023 на навчання у Відокремлений структурний підрозділ «Технологічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», навчається на платній основі, термін закінчення навчання 30.06.2027 (а.с.21-26). Згідно із наданою позивачкою [PERSON] довідкою про доходи, виданою 06.06.2024 ФОП [PERSON] , позивачка працює у зазначеного ФОП на посаді шліфувальника по дереву, розмір її заробітної плати за період з грудня 2023 року по травень 2024 року складає 45\~000 грн, з яких 8\~775 грн утримано податків (а.с.34). Статтею\~\~192 СК\~\~України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права свідчить про те, що такою передбачено кілька альтернативно визначених та водночас самостійних один від одного підстав для зменшення або збільшення розміру аліментів. Крім цього, вказаний перелік не є вичерпним. Відтак підставою для зменшення або збільшення розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як погіршення здоров`я, так і його покращення, а також інші випадки. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання\~\~кількох підстав для зміни розміру аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»\~з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 3 196 грн. У відповідності до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі, визначеному судом у рішенні (а.с.35-36). Окрім цього, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 54,55). Враховуючи наведене вище, при визначенні в новому розмірі аліментів, суд враховує законодавчо визначені положення закону, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, відсутність підстав для звільнення останнього від утримання дитини, стан здоров`я дитини та платника аліментів, який є задовільним, адже жодних інших доказів цього не подано та перебування на утримані відповідача ще двох неповнолітніх дітей. Наявність таких обставин не звільняє від обов`язку батьків рівною мірою утримувати дитину, а відтак суд прийшов висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти у новому розмірі, а саме в розмірі 2\~500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання цього рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним розміром із врахуванням обставин справи та норм чинного законодавства. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги\~ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1\~211 грн 20 коп. судового збору.

Outcome: partial