Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

08 серпня 2024 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Дочка проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні, оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 серпня 2024 року головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою судді від 15 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд прави за її відсутності, в якій вона позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій, крім того, визнав позовні вимоги, не заперечуючи щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання їхньої дочки. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 16 квітня 2011 року, про що було складено актовий запис №284. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 04 жовтня 2017 року. Згідно з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 03 червня 2021 року, ухваленим у цивільній справі №758/13866/20, шлюб між сторонами розірвано. В обґрунтування позову позивач стверджує, що після того як вони з відповідачем припинили подружні відносини, дитина проживає разом із нею, проте всі витрати, крім поодиноких випадків, несе відповідач. Сторони між собою не досягли згоди щодо суми стягнення аліментів, хоча відповідач працює та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Судом беруться до уваги такі її доводи, оскільки їх визнав відповідач, який не заперечив щодо задоволення позовних вимог, що вбачається зі змісту його письмової заяви, поданої ним до суду 20 вересня 2024 року. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на наведене, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання розміру аліментів, суд у відповідності до ч.1 ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, судом приймаються до уваги також положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом беруться до уваги положення ч.5 ст. 183 ст. 182 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на встановлений ст. 180 Сімейного кодексу України спільний обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved