Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов з урахуванням відповіді на відзив, мотивує тим, що 19.09.2023 року о 18 год. 15 хв., в м. Луцьку по вул. Львівській, 5, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «MAN», д.н.з. [NUMBER] , в порушенні вимог п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, під час руху був не уважний, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Nissan Note», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який по інерції зіткнувся із транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухалися попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2023 року, у справі № 161/16383/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами на момент скоєння ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК» ОРАНТА», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213243135 з лімітом відповідальності 160 000 грн. та франшиза - 1500 грн. У відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» позивач звернулася з відповідними заявами до страховика ПАТ «НАСК» ОРАНТА», яким було оглянуто автомобіль позивача, складено протокол огляду транспортного засобу, та в подальшому зроблено розрахунок страхового відшкодування від 11.01.2024 року, яким встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки «Nissan Note», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП становить 196\~000 грн., відновлювальний ремонт транспортного засобу складає 111\~659,08 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників становить 55\~327,06 грн. 15.01.2024 року страховиком ПАТ «НАСК» ОРАНТА» позивачу здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 53\~827,06 грн., з врахуванням зменшення суми страхового відшкодування на суму франшизи. Зазначає, що страхова виплата 53\~827,06 грн. є значно меншою від реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Note», д.н.з. [NUMBER] , а тому з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, в розмірі 59\~332,02 грн. (111\~659,08 грн. + 1500 грн. - 53\~827,06 грн.). На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що складає суму в розмірі 59\~332,02 грн. та судові витрати по справі. У відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав, вважає його необґрунтованим, а викладені в ньому обставини такими, що не відповідають дійсності, вказав, що ліміт відшкодування шкоди, завданої майну не було вичерпано. При цьому, зазначив, що належним відповідачем є саме ПАТ «НАСК «ОРАНТА», до якого позивач зверталася із відповідними заявами, та страховик здійснив їй виплату страхового відшкодування у сумі 53\~827 грн. 06 коп. Разом з тим, позивач додає до позовної заяви ремонтну калькуляцію від 20.11.2023 року, а відтак дата, станом на яку розрахована вартість запасних частин, не відповідає ст. 1192 ЦК України, що може суттє во вплинути на суму фактичних збитків понесених позивачем та призведе до безпідставного збагачення останньої. Просить в задоволенні позову відмовити повністю, заперечує щодо відшкодування судових витрат позивачу. 03.09.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій наведено доводи на спростування аргументів відзиву. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.02.2024 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання також подав заяву розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. Суд вважає за можливим слухати справу у відсутності учасників справи, що не з`явилися по наявним у справі доказам. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.09.2023 року о 18 год. 15 хв., в м. Луцьку по вул. Львівській, 5, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «MAN», д.н.з. [NUMBER] , в порушенні вимог п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, під час руху був не уважний, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Nissan Note», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який по інерції зіткнувся із транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухалися попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків (а.с. 24). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2023 року, у справі № 161/16383/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 24). На час скоєння ДТП транспортний засіб «MAN», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , був застрахований у ПАТ «НАСК» ОРАНТА» (а.с. 11). Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213243135 (далі поліс страхування) цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПАТ «НАСК» ОРАНТА» з лімітом за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000 грн. з франшизою в розмірі - 1500 грн. (а.с. 11). За змістом статті 993\~ЦК України та статті 27\~Закону України\~«Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до частин першої та другої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. За змістом ст. 1187, 1188 ЦК України, в їх системному зв`язку, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі\~статтею 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Зокрема, відповідно до статті 999\~ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV). Згідно зі ст.\~6\~Закону №\~1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-28, 35\~Закону №\~1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі №\~1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства\~юстиції України,\~Фонду державного\~майна України\~від 24\~листопада 2003\~року №\~142/5/2092 (далі - Методика). Згідно зі ст.\~1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Саме такий правовий висновок навів Верховний Суд України у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц. Судом встановлено, що з настанням страхової події, на виконання умов договору страхування від 06.02.2023 року № 213243135, ПАТ «НАСК»\~ОРАНТА» склало\~страховий акт\~від 15.01.2024\~року №\~ОЦВ-23-03-98286/1,\~відповідно до\~якого,\~до виплати\~підлягало страхове\~відшкодування відновлювального\~ремонту транспортного\~засобу «Nissan\~Note»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~становитьна загальну суму в розмірі 53\~827,06 грн. (а.с. 16-18). Відповідно до виписки за картковим рахунком клієнта від 10.02.2024 року, ПАТ «НАСК» ОРАНТА» виплатило потерпілій стороні - позивачу страхове відшкодування в розмірі 53\~827,06 грн. (а.с. 25). Разом з тим, згідно статті 9 Закону України «Про страхування» - франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відтак, оскільки, розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, тому суд вважає, що позивач має право вимоги до відповідача в межах визначеної суми франшизи. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. В даному випадку розмір франшизи, встановлений полісом страхування відповідача складає 1 500 грн. (а.с.зворот 16). З врахуванням вищевикладених норм закону, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми встановленої франшизи в розмірі - 1500 грн. В решті вимог, слід відмовити за безпідставністю вимог, так як шкода, завдана діями відповідача, була відшкодована страховиком ПАТ «НАСК» ОРАНТА», а відтак в силу вищезазначених вимог закону та з урахуванням практики Верховного Суду, не має підстав для покладення на відповідача обов`язку додаткового відшкодування завданої матеріальної шкоди. Відповідно до п. 1 ч.3 ст.133\~ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи втрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Пунктом 3 частини 2 статті 141\~ЦПК України передбачено, що, у разі часткового задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № б/н від 12.01.2024 року, копію акту прийому-передачі наданих послуг від 30.05.2024 року, копію квитанції прибуткового касового ордера № б/н від 12.01.2024 року на суму 8000 грн.(а.с. 49-52). З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, складності справи, та розумності судових витрат, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 30 грн. 52 коп. пропорційно частині задоволених вимог (2,52 %).

Outcome: partial