Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідачів: 21.05.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що батьки не піклуються про дитину, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними та наркотичними засобами. Станом здоров`я дитини не цікавляться, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її повноцінного розвитку. Фактично самоусунулись від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку із цим зверталась у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району щодо тимчасового влаштування дитини в її сім`ю. Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 04.04.2024 року малолітню [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік дітей які залишились без батьківського піклування. Тимчасово дитину влаштовано до неї в сім`ю на виховання за адресою [ADDRESS] . Відзив на позовну заяву відповідачами у встановлений строк не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: 15.07.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргорода Володимира Васильовича про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] . 26.08.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява [PERSON] про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та виключення [PERSON] з числа третіх осіб. 04.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача - [PERSON] про визнання позовних вимог у повному обсязі та проведення судових засідань без її участі. 04.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача - [PERSON] про визнання позовних вимог у повному обсязі та проведення судових засідань без його участі. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18.06.2024 року прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.07.2024 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.08.2024 року позовну заяву [PERSON] в частині заявлених позовних вимог про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передання його бабі [PERSON] - залишено без розгляду. Виключено [PERSON] з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.08.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, На адресу суду відповідачі надіслали заяви про визнання позовних вимог у повному обсязі та про проведення розгляду справи без їхньої участі. В судовому засіданні: - позивач [PERSON] надала пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві, позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила таку задовольнити. - представник третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргород Володимир Васильович позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Повідомив, що з часу перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , у відділі «Служба у справах дітей» Шевченківського району на первинному обліку дітей які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, Відділом вживались заходи до батьків щодо належного виховання дитини. Проте, на жоден контакт з працівниками Відділу [PERSON] та [PERSON] не виходили, у Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району про повернення дитини на виховання не зверталися. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.02.2024 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №187, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 04.04.2024 року, малолітню [PERSON] , [INFO] взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району. Тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] у сім`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . З акту обстеження умов проживання від 27.03.2024 року складеного працівниками відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що для виховання та розвитку дитини створені належні умови. В Квартирі чисто, прибрано, дитина забезпечена усім необхідним для повноцінного розвитку. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Як зазначено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В контексті п. 2 ст. 8 Конвенції про права дитини, ЄСПЛ наголосив, що в усіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне застосовувати в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18. Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, відсутністю заперечень відповідачів, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до статті 131 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved