Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

30.05.2024 Запорізький державний медико-фармацевтичний університет звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за освітні послуги, посилаючись на таке: відповідно до договору про надання освітньої послуги для підготовки фахівців від 23.08.2019 № М-51-19, укладеного між [PERSON] і Запорізьким державним медичним університетом, [PERSON] зараховано до Запорізького державного медичного університету. Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити надання студенту освітніх послуг. Відповідно до п.3.1. Договору Замовник зобов`язується: 3.1.1. \~ \~ \~ \~Своєчасно вносити плату за освітні послуги та за документ про вишу освіту в розмірах та в порядку, встановлених цим Договором та чинним законодавством України. 3.1.2. \~ \~ \~ \~своєчасно та дієво реагувати на інформацію виконавця про порушення студентом умов цього Договору. Згідно з п.6.2 Договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник/студент сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від несплаченої суми на кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. Відповідно до наказу №18-с від 12.01.2023р. [PERSON] відраховано по завершенню навчання. Відповідач належним чином не виконувала умови договору. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] , 23 743,89 89 коп. заборгованості по оплаті за навчання, у тому числі 22 73,57 грн. основного боргу з врахуванням індексу інфляції, 1008,32 грн. 3% річних, 746,61 грн. пені. Ухвалою судді від 12.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, 13.08.2024 подала через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за її відсутності, у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 14.08.2024, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомила. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Крім того, на адресу суду повернувся поштовий конверт, причина повернення працівниками пошти вказана «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася до суду, не повідомила про причини неявки, не подала відзив на позовну заяву, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив таке. 23.08.2019 № М-51-19 між [PERSON] і Запорізьким державним медичним університетом (далі Університет) укладено договір про надання освітніх послуг. Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити надання студенту освітніх послуг. Відповідно до п.3.1. Договору Замовник зобов`язується: 3.1.1. \~ \~ \~ \~Своєчасно вносити плату за освітні послуги та за документ про вишу освіту в розмірах та в порядку, встановлених цим Договором та чинним законодавством України. 3.1.2. \~ \~ \~ \~своєчасно та дієво реагувати на інформацію виконавця про порушення студентом умов цього Договору. Згідно з п.6.2 Договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник/студент сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від несплаченої суми на кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. Відповідно до наказу №18-с від 12.01.2023р. [PERSON] було відраховано по завершенню навчання. На виконання Розпорядженню Кабінету Міністрів України від 28.10.2022 №952-р, а також наказів Міністерства охорони здоров`я України від 15.12.2022 та №9 від 03.01.2023, Запорізький державний медичний університет (ЗДМУ) був реорганізований шляхом приєднання до Запорізького державного медико-фармацевтичного університету, який є правонаступник всіх прав та обов`язків ЗДМУ. Отже, ЗФДМУ є належним позивачем за заявленими вимогами. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним Запорізьким державним медико-фармацевтичним університетом, за навчання студентки [PERSON] заборгованість склала 23 743,89 89 коп., у тому числі 22 73,57 грн. основного боргу з врахуванням індексу інфляції, 1008,32 грн. 3% річних, 746,61 грн. пені. Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Надані позивачем докази про наявність заборгованості у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, виходячи з наступного. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін у цій справі як грошових зобов`язань, оскільки на підставі договору між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України до прострочення відповідача. Основою для розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат є сума заборгованості по оплаті за навчання, яка не виплачена позивачу станом на час розгляду цієї справи. Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. На адресу відповідача за № 08-05/539 від 15.02.2024 було направлено повідомлення про необхідність погашення заборгованості за по оплаті за навчання, однак згідно матеріалів конверт повернувся на адресу позивача неврученим. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошову суму у загальному розмірі 23 743,89 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що підтверджені платіжним дорученням, у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved