Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

У червні 2024 року представник Управління комунальної власності Чернівецької міської ради звернулося до\~суду із\~вищевказаним позовом,\~в обґрунтування\~якого вказував\~на те,\~що у комунальній власності територіальної громади м. Чернівці перебуває нежитлове приміщення площею 18,5 м2, (гараж) літ. В, яке знаходиться за адресою в [ADDRESS] , та перебуває на балансі Управління комунальної власності Чернівецької міської ради. Зазначав, що вказане нежитлове приміщення на підставі договору оренди №10/12 від 03.03.1997 року передане у платне користування відповідачці [PERSON] , відповідний договір укладений на безстроковий термін. Крім того, вказував, що додатковими угодами до Договору від 21.08.1999 року, 30.01.2004 року, 31.01.2005 року, та 29.11.2007 року було неодноразово змінено розмір орендної плати, а також додатковим договором було змінено сторону орендодавця на Управління комунальної власності Чернівецької міської ради. В подальшому, листом №14/01-11/1796 від 24.10.2023 року позивач повідомив [PERSON] про одностороннє розірвання договору оренди гаража на підставі частини другої статті 763 Цивільного кодексу України з 24 січня 2023 року. Окрім того, у вищевказаному листі позивач просив [PERSON] звільнити гараж до 24 січня 2023 року та повернути його за Актом представникам позивача. Також, зазначав, що додатково листом №14/01-11/215 від 26.01.2024 року, було запропоновано [PERSON] добровільно повернути орендоване майно за Актом повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади в найкоротший термін. Зазначав, що відповідно до акту обстеження об`єкту нежитлового приміщення від 13.05.2024 року працівниками управління комунальної власності Чернівецької міської ради, в присутності [PERSON] було встановлено факт використання останньою гаражу для зберігання автомобіля. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом, оскільки відповідачка у встановлені строки спірне нерухоме майно не повернула. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив ухвалити рішення про звільнення відповідачкою та повернення нею вказаного нежитлового приміщення; стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася судом про час та місце розгляду справи, у тому числі й шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті суду, про причини своєї неявки суд не повідомила та не подала відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності відповідачки, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Крім того, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом\~ст. 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Так, судом встановлено, що нежитлове приміщення (гараж) літери В, розташоване за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності територіальній громаді м. Чернівці та перебуває на балансі Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на гараж літери В(а.с.4). Як вбачається зі змісту ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною першою\~статті 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, загальними положеннями про найм (оренду) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (стаття 759 ЦК України). Так, з матеріалів справи вбачається, що між виконавчим комітетом Чернівецької міської Ради народних депутатів та [PERSON] укладено Договір оренди гаража від 03.03.1997 року №10/12 відповідно до якого відповідачці передано у платне користування гараж літери В, загальною площею 18,5 м за адресою: [ADDRESS] . Даний договір оренди укладений на безстроковий термін(а.с.5). Пунктом 9 вказаного договору передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження «Орендар» зобов`язаний повернути «Орендодавцю» об`єкт оренди згідно акту прийому у відповідності з договором оренди. При цьому, додатковими угодами до Договору від 21.08.1999 року, 30.01.2004 року, 31.01.2005 року, та 29.11.2007 року було неодноразово змінено розмір орендної плати, а також додатковим договором було змінено сторону орендодавця на Управління комунальної власності Чернівецької міської ради. Наведені обставини підтверджуються копіями долучених до матеріалів справи вище вказаного договору та додаткових угод до нього(а.с.7-13). Разом з тим, ч.2 \~ст.763\~ЦК України визначено, що кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Так, листом №14/01-11/1796 від 24.10.2023 року позивач повідомив [PERSON] про одностороннє розірвання договору оренди гаража на підставі частини другої статті 763 Цивільного кодексу України з 24 січня 2023 року. Окрім того, у вищевказаному листі позивач просив [PERSON] звільнити гараж до 24 січня 2023 року та повернути його за Актом представникам позивача(а.с.14). Додатковим листом № 14/01-11/215 від 26.01.2024 року позивач запропонував [PERSON] добровільно повернути орендоване майно за Актом повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади в найкоротший термін (а.с.17). Разом з тим, вищевказані вимоги відповідачкою не виконані. Так, відповідно до\~статті 785 ЦК України,\~у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Враховуючи викладене, а також те, що Орендодацем було дотримано вимог Закону щодо порядку розірвання договору оренди, а також те, що у добровільному порядку відповідачка не звільняє займаний гараж, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Доказів на спростування вказаного суду не надано. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі вище викладеного ст.ст.\~\~327,\~627,\~759,\~763,\~785 ЦК України,\~\~\~\~ст. ст.\~2,\~4,\~5,\~7,\~ 12,\~ 76-89,\~ 141,\~ 142,\~ 200, \~206, \~258,\~ 259, \~263, \~264, \~265,\~ 268,\~ 273,\~ 280-284,\~352,\~354,\~355 ЦПК України, -

Outcome: approved