Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що продовжують навчання. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем розірвано. Судом постановлено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання трьох дітей в розмірі частини від заробітку до досягнення дітьми повноліття. На даний час двоє з дітей є повнолітніми та навчаються на першому курсі денної форми навчання Івано-Франківського технічного Університету нафти і газу. Вона повністю забезпечує дітей, сплачує гроші за навчання в університеті, проживання в гуртожитку, надає грошові кошти на інші потреби та витрати. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з наведеним, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей, які продовжують навчання, у розмірі 5000,000 грн на кожну дитину щомісячно до закінчення навчання або до досягнення ними 23 років. У судове засідання позивачка не з`явилась, однак, її представник подала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без їх участі, вказала, що позов позивачка підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи, був повідомлений належним чином шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст.\~141\~СК\~України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст. 200 СК України,\~\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають\~\~істотне значення. Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2017 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , ухвалено стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 09.02.2017. Діти [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми та продовжують навчатися, а саме є студентами першого курсу Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, що підтверджується відповідними довідками даного навчального закладу. Позивачка надала суду квитанції про оплату послуг за навчання на суми 1600,00 грн від 25.01.2024, 10 000,00 грн від 06.12.2023, а також квитанції про оплату за проживання дітей в гуртожитку в розмірі 4000,00 грн від 04.09.2023, 4000,00 грн від 19.02.2024. У ході судового розгляду справи обставин, які б свідчили про неможливість відповідача утримувати своїх повнолітніх синів, які продовжують навчатись, судом не встановлено Відомості про місце роботи, розмір доходів, наявність рухомого та нерухомого майна відповідача відсутні. Поряд з цим, з розрахунку заборгованості державного виконавця, який міститься в матеріалах справи вбачається, що відповідач, станом на 01.02.2024, заборгованості зі сплати аліментів немає. У 2023 році регулярно сплачував по 10\~000,00 грн щомісячно. Суд також враховує матеріальне становище позивачки, стан здоров`я відповідача, який є молодим, працездатним чоловіком. Водночас, суд враховує, що відповідач продовжує сплачувати аліменти на утримання спільного з позивачкою неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно\~до ст. 200 СК України, розмір аліментів на повнолітню дитину визначається без зазначення мінімального розміру для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2\~ст.\~199\~СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Позивачка просить стягувати аліменти з відповідача по 5000,00 грн щомісячно на кожну дитину. На переконання суду, позивачем доведено, що відповідач має можливість надавати такий розмір аліментів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивачки, яка відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved