Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Ліпкевича І.В. звернулась в Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом до акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживача шляхом стягнення завданих збитків при наданні послуг поштового зв`язку. Позовні вимоги мотивує тим, що 12 січня 2024 року [PERSON] через поштове відділення № [NUMBER] у місті Луцьку АТ «Укрпошта» направила посилку на ім`я [PERSON] вагою 22,13 кг, в яку входили продукти харчування та інші речі побуту, про що був складений відповідний опис продуктів, оголошена вартість посилки становила 2800 гривень. Оператор, який здійснював відправлення даної посилки оглянув її зміст та оформив в порядку, передбаченому Законом України «Поштовий зв`язок» та Правилами поштового зв`язку. 17 січня 2024 року оператор відділення №17 повідомив про те, що посилка пошкоджена, мішок розірваний та мокрий. 17 січня 2024 року [PERSON] звернулась із заявою в Луцьке РУП ГУНП у Волинській області про завдані збитки, 18 січня 2024 року написала заяву-претензію про пошкодження посилки, яка була направлена в Головний офіс «Укрпошта». Про пошкодження товару працівниками відділення №17 АТ «Укрпошта» був складений акт, з якого вбачається, що при огляді відправлення разом з клієнтом, виявлено, що зіпсовано всі продукти харчування. Вважає, що АТ «Укрпошта» було завдано їй збитків на суму 2984 гривень, що складається з оголошеної цінності посилки в сумі 2800 гривень та оплати за пересилання в розмірі 164 гривні, а також вартості пошкодженого мішка 20 гривень. Крім того, зазначає, що їй була заподіяна моральна шкода, оскільки завдані збитки призвели до того, що вона не мала змоги вчасно переслати речі, а після пошкодження вчасно закупити продукти і переслати їх синові, який відбуває покарання у виправному закладі ВК-76. Моральну шкоду вона оцінює в розмірі 10\~000 гривень. З врахуванням викладеного, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 2984 гривні та 10000 гривень моральної шкоди, а також понесені судові витрати.. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04 вересня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. 11 вересня 20224 року від позивача надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 9000 гривень. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 12 січня 2024 року [PERSON] оформила пересилання поштового відправлення-посилки вагою 22.13 кг з продуктами на адресу [PERSON] , оголошеною цінністю 2800 гривень, відправлення оформлено у відділенні № 17 АТ «Укрпошта» у вигляді накладної № 4301709348110. За пересилання\~поштового відправлення\~ним здійснено\~оплату послуг\~АТ "Укрпошта"\~у \~сумі164 гривні. 17 січня 2024 року [PERSON] звернулась з письмовою заявою до генерального директора АТ «Укрпошта» про пошкодження поштового відправлення 18\~січня 2024\~року складено акт про виявлене пошкодження, з якого вбачається, що поштове відправлення було відправлено до Луцьк ЦЕХОП та надійшло на наступний день пошкоджене, мішок розірваний та мокрий. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства\~є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 2\~статті 8 Конституції України\~звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі\~Конституції України\~гарантується. Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Із статті 6 Конвенції вбачається, що доступ до правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому ефективним слід розуміти спосіб, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. За змістом ч. 1\~статті 626 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі\~статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок»\~в редакції\~Закону від 04.10.2001 № 2759-ІІІ, чинній на день виникнення спірних правовідносин, оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами. Таким чином, між [PERSON] та АТ «Укрпошта» укладено договір про надання послуг поштового зв`язку у вигляді пересилання товару третій особі на умовах оплати одержувачем оголошеної цінності товару і вартості послуг з його пересиланням. Згідно з п. 10 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених\~постановою КМУ від 05.03.2009 № 270, оператори поштового зв`язку зобов`язані надавати послуги поштового зв`язку встановленого рівня якості відповідно до нормативно-правових актів, що регламентують діяльність операторів поштового зв`язку, умов договору; забезпечувати схоронність поштових відправлень та коштів. Упаковка поштового відправлення обирається відправником залежно від форми та характеру вкладення, виду поштового відправлення з урахуванням часу на пересилання, інших умов пересилання, а також унеможливлення заподіяння шкоди життю та здоров`ю працівників поштового зв`язку або третіх осіб, забруднення чи псування (пошкодження) інших поштових відправлень та поштового обладнання. Упаковка повинна забезпечувати схоронність вкладення, а також можливість обробки поштового відправлення з використанням технічних засобів. Порядок упакування поштових відправлень залежно від вкладення установлюється операторами поштового зв`язку (пункт 40 Правил надання послуг поштового зв`язку). Статтею 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» № 2759-ІІІ\~визначено, що за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку оператори несуть відповідальність згідно із законами України. За невиконання чи неналежне виконання послуг з пересилання внутрішніх поштових відправлень, доручень користувачів щодо поштових переказів оператори несуть таку матеріальну відповідальність перед користувачами: - за повну втрату реєстрованих поштових відправлень (рекомендованого листа, бандеролі, поштової картки, повідомлення про вручення поштового відправлення), посилок та прямих контейнерів без оголошеної цінності - відшкодування вартості послуг поштового зв`язку та штраф у розмірі 100 відсотків вартості цих послуг; - за часткову втрату (пошкодження) вкладення посилки без оголошеної цінності - відшкодування його вартості пропорційно масі втраченої або пошкодженої частини вкладення шляхом ділення розміру тарифу за пересилання на чисту масу вкладення та штраф у розмірі 100 відсотків вартості послуг поштового зв`язку; - за повну втрату (пошкодження) вкладення посилки з оголошеною цінністю, листа або бандеролі з оголошеною цінністю - відшкодування в розмірі суми оголошеної цінності поштового відправлення, вартості послуг поштового зв`язку та штраф у розмірі 25 відсотків вартості цих послуг; - за часткову втрату (пошкодження) вкладення посилки з оголошеною цінністю, листа або бандеролі з оголошеною цінністю з описом вкладення - повернення (відшкодування) вартості вкладення або його пошкодженої частини згідно з описом, вартості послуг поштового зв`язку та штраф у розмірі 25 відсотків вартості цих послуг. Якщо пошкоджене вкладення може бути використане, сума відшкодування зменшується за домовленістю з відправником або адресатом. У разі відмови відправника або адресата від одержання частково пошкодженого вкладення воно реалізується оператором. У разі незазначення в описі вартості вкладених предметів або пересилання без опису розмір відшкодування визначається пропорційно масі втраченої або пошкодженої частини вкладення незалежно від її фактичної вартості, але не більше оголошеної цінності посилки, листа або бандеролі. В цьому випадку вартість одиниці маси визначається шляхом ділення суми оголошеної цінності на чисту масу вкладення; - за невиплату грошей за поштовими переказами, а також порушення строків пересилання поштових переказів - відповідно до законодавства України; - за несвоєчасну доставку усіх видів реєстрованих поштових відправлень - штраф у розмірі 25 відсотків вартості послуг поштового зв`язку; - у разі порушення встановлених строків пересилання поштових відправлень повітряним транспортом - відшкодування у розмірі різниці між платою за пересилання повітряним та наземним транспортом і штраф у розмірі 25 відсотків вартості послуг поштового зв`язку. Вартість попередньо оплачених користувачем послуг, що фактично не були йому надані, відшкодовується користувачеві у повному обсязі на підставі квитанції чи іншого документа про оплату цих послуг. У разі незгоди користувача з визначеним цією статтею розміром відшкодування питання про відшкодування завданих йому фактичних збитків, моральної шкоди, втраченої вигоди через неналежне виконання операторами своїх зобов`язань, а також інші спори між користувачами та операторами розглядаються у судовому порядку. Оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо: - поштове відправлення на підставі закону підлягає вилученню, конфіскації або знищенню; - втрата або пошкодження вкладення поштового відправлення сталися внаслідок дії непереборної сили (землетрус, ураган, повінь тощо); - нестача або пошкодження вкладення поштового відправлення сталися внаслідок порушення відправником встановлених законодавством України правил щодо обмежень у пересиланні предметів та речей; - поштове відправлення (поштовий переказ) видано (виплачено) адресату під розписку про одержання; - заяву про розшук поштового відправлення (поштового переказу) подано до об`єкта поштового зв`язку після шести місяців з дня приймання; - поштове відправлення з оголошеною цінністю, прямий контейнер були прийняті від відправника закритими, оболонка поштового відправлення або сам контейнер, печатка чи пломба відправника не пошкоджені, а маса поштового відправлення або прямого контейнера відповідає масі, визначеній під час його приймання до пересилання. У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.03.2016 № 6-2086цс15 зазначено: «У справі, яка переглядається, суди встановили, що при отриманні вантажу між представником перевізника та одержувачем було складено акт приймання-передачі, у якому зазначено, що стан вантажу - пошкоджений (тріщина); разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди дійшли висновку про недоведеність позивачкою вини перевізника та розміру фактичної шкоди, залишивши поза увагою норми\~статті 924 ЦК України\~про те, що обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу, лежить саме на перевізнику. Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу». Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст. 77-80 ЦПК України). Відповідаем не доведено, що пошкодження поштового відправлення посилки відбулось з незалежних від нього причин та наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу. З врахуванням встановлених судом обставин справи та наданих доказів, суд прийшов до висновку, що саме внаслідок неналежного виконання відповідачем послуг по пересилці товару засобами поштового зв`язку,\~мало місце пошкодження поштового відправлення, а тому з відповідача підлягає стягненню відшкодування завданих збитків у розмірі оголошеної цінності пошкодженого товару в розмірі 2800 гривень, а також вартості послуг поштового зв`язку в сумі 164 гривень. Щодо відшкодування вартості мішка в сумі 20 гривень, в якому здійснювалось пересилання посилки, то матеріали справи не містять жодних доказів даної оплати. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Так, відповідно до\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової\~\~репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~ від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами\~Конституції України\~або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Згідно\~статті 611 ЦК України\~моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 127 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня\~\~ 2009 року № 270 користувач послуг поштового зв`язку має право: на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв`язку; звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду. Відповідно до пункту 5 частини першої\~статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(в редакції, чинній нас час виникнення спірних правовідносин) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до частини другої\~статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. При визначені розміру моральної шкоди суд виходить з підтвердженого факту неналежного виконання з боку відповідача взятих на себе зобов`язань, а саме надання послуг з пересилання внутрішніх поштових відправлень. Враховуючи характер правопорушення, вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача 500 гривень на відшкодування моральної шкоди. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 10 лютого 2022 року,додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 01 вересня 2024 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 1ко від 01 вересня 2024 року про сплату суму в розмірі 9000 гривень за договором про надання правової допомоги від 23 вересня 2022 року. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи ту обставину, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом заявлено позовну вимогу майнового характеру, яка частково задоволена судом, що становить 22,82% від позову, отже слід стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 2053,80 гривень.

Outcome: partial