Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради є власником багатоповерхового житлового будинку за адресою:м.Запоріжжя, вул..Козача, буд.1 На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №494 від 26.08.2016 (зі змінами) «Про вилучення об`єктів житлового та нежитлового фонду, об`єктів благоустрою та обладнання з господарського відання комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання передачі» житловий будинок [ADDRESS] з 01.09.2016 знаходився в господарському віданні комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради. Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 26.12.2022 №7 « Про внесення змін до рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 N66 «Про реорганізацію комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради» КП «Запоріжремсервіс» є повним правонаступником всіх прав та обов`язків КП «Наше місто». Станом на 01.11.2017 в базі даних абонентів за адресою: [ADDRESS] наявний один особовий рахунок № [NUMBER] , який було відкрито на ім`я гр. [PERSON] , значиться дві особи. Станом на 01.11.2023 за даним особовим рахунком наявна заборгованість у сумі 2 066,59 грн. за послугу з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Відповідно до листа КП «Запоріжремсервіс» від 29.12.2023 N«4125/ 01-05 згідно наявного на підприємстві загального обліку неприватизованого нерухомого майна житлового фонду комунальної власності м.Запоріжжя квартира [ADDRESS] є неприватизована. Відповідно до листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 21.12.2023 №02/02-11/2527, приватизація квартири [ADDRESS] не здійснювалась. Згідно з листом департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 05.01.2024 №01-17/01/.2308 за вказаною адресою зареєстровано 2 особи: [PERSON] , [INFO] , з 24.02.1998 по теперішній час та [PERSON] , [INFO] , з 20.08.2010 по теперішній час. Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №520 від 01.09.2017«Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» з 01.11.2017 року вищезазначений житловий будинок разом із наявною технічною документацією було передано управителю ТОВ «Місто для людей Запоріжжя». 19.08.2021 було створено та зареєстровано ОСББ «КОЗАЧА 1». Відповідно до листа голови правління ОСББ «КОЗАЧА 1» Лідії Уркаєвої від 08.01.2024 № 001, квартира [ADDRESS] останні 12 років не має власників, внаслідок чого накопичилась велика заборгованість по сплаті за комунальні послуги. Останнім відомим мешканцем зазначеної квартири був [PERSON] , [INFO] , який 10.02.2011 помер. Зазначене підтверджується Актами, складеними комісією у складі членів ОСББ «Козача 1» 28.12.2021, 30.12.2022, 29.12.2023. Заборгованість за утримання будинку перед ОСББ по кв. [ADDRESS] станом на 01.01.2024 складає 9 480, 24 грн. Згідно з рахунком на оплату послуг з постачання теплової енергії за вересень 2023 року наявна заборгованість перед Концерном «Міські теплові мережі» у сумі 46 769,42 грн. Відповідно до рахунку на сплату за послугу з поводження з побутовими відходами ТОВ «Вельтум-Запоріжжя» наявна заборгованість у розмірі 4 753,06 грн. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] тривалий час (більше двох років) не мешкають у квартирі комунальної власності, на користування якою мали право, як члени сім`ї наймача, жодним чином не піклуються про неї, не утримують її належним чином, платежі за житлово-комунальні послуги не оплачують. Не проживання відповідачів у квартирі комунальної власності є їх особистим вибором. Відповідачі, продовжуючи бути зареєстрованими у спірному житловому приміщенні, фактично чинять перешкоди власнику цього приміщення, оскільки здійснюється нарахування вартості житлово-комунальних послуг, які не оплачуються, особливо під час, коли місто має підвищену потребу у житлі комунальної власності. Прохають суд визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Запорізької міської ради витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14.04.2024 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження. Від відповідачів відзив до суду не надходив. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.06.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, прохала суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток з повідомленням, відзив на позовну заяву не надали. Конверти з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками та конверти з судовою повісткою, що направлявся за адресою останнього відомого місця проживання відповідача, повернулися до суду не врученим з відміткою Укрпошти про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою» та «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про слухання справи у судовому порядку, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд заслухавши представника позивача, всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №494 від 26.08.2016 (зі змінами) «Про вилучення об`єктів житлового та нежитлового фонду, об`єктів благоустрою та обладнання з господарського відання комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання передачі» житловий будинок [ADDRESS] з 01.09.2016 знаходився в господарському віданні комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради./а.с.14-16/. Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 26.12.2022 №7 « Про внесення змін до рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 N66 «Про реорганізацію комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради» КП «Запоріжремсервіс» є повним правонаступником всіх прав та обов`язків КП «Наше місто»./а..17/. Бухгалтерська довідка від 27.12.2023 №4076/ 02-05 КП Запоріжремсервіс» підтверджує, що станом на 01.12.2023 житловий будинок [ADDRESS] перебуває в господарському віданні КП «Запоріжремсервіс» під інвентарним номером 11067/ВР 2./а.с.13/. Станом на 01.11.2017 в базі даних абонентів за адресою: [ADDRESS] наявний один особовий рахунок № [NUMBER] , який було відкрито на ім`я гр. [PERSON] , значиться дві особи. Станом на 01.11.2023 за даним особовим рахунком наявна заборгованість у сумі 2 066,59 грн. за послугу з утримання будинку і споруд та прибудинкової території./а.с.12/. Відповідно до листа КП «Запоріжремсервіс» від 29.12.2023 .N«4125/ 01-05 згідно наявного на підприємстві загального обліку неприватизованого нерухомого майна житлового фонду комунальної власності м.Запоріжжя квартира [ADDRESS] є неприватизована./а.с.12/. Відповідно до листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 21.12.2023 №02/02-11/2527, приватизація квартири [ADDRESS] не здійснювалась./а.с.18/. Згідно з листом департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 05.01.2024 №01-17/01/.2308 за вказаною адресою зареєстровано 2 особи: [PERSON] , [INFO] , з 24.02.1998 по теперішній час та [PERSON] , [INFO] , з 20.08.2010 по теперішній час./а.с.19/. Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №520 від 01.09.2017«Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» з 01.11.2017 року вищезазначений житловий будинок разом із наявною технічною документацією було передано управителю ТОВ «Місто для людей Запоріжжя»./а.с.10/. 19.08.2021 було створено та зареєстровано ОСББ «КОЗАЧА 1». Зазначене підтверджується витягом з ЄДРПОУ від 01.02.2024. На підставі договору від 31.12.2021 №30/12/2021-03 ТОВ «МДЛ Запоріжжя» передало всю технічну документацію на будинок ОСББ «КОЗАЧА 1» на підставі акту приймання - передачі./а.с.11, 21-23/. Відповідно до листа голови правління ОСББ «КОЗАЧА 1» Лідії Уркаєвої від 08.01.2024 № 001, квартира [ADDRESS] останні 12 років не має власників, внаслідок чого накопичилась велика заборгованість по сплаті за комунальні послуги. Останнім відомим мешканцем зазначеної квартири був [PERSON] , [INFO] , який 10.02.2011 помер. Зазначене підтверджується Актами, складеними комісією у складі членів ОСББ «Козача 1» 28.12.2021, 30.12.2022, 29.12.2023. Заборгованість за утримання будинку перед ОСББ по кв. [ADDRESS] станом на 01.01.2024 складає 9 480, 24 грн. Згідно з рахунком на оплату послуг з постачання теплової енергії за вересень 2023 року наявна заборгованість перед Концерном «Міські теплові мережі» у сумі 46 769,42 грн. Відповідно до рахунку на сплату за послугу з поводження з побутовими відходами ТОВ «Вельтум-Запоріжжя» наявна заборгованість у розмірі 4 753,06 грн. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] тривалий час (більше двох років) не мешкають у квартирі комунальної власності, на користування якою мали право, як члени сім`ї наймача, жодним чином не піклуються про неї, не утримують її належним чином, платежі за житлово-комунальні послуги не оплачують. /а.с.20-30/. Згідно наданої інформації ТОВ « ЗМБТІ» від 24.04.2024 №575 встановлено, що правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] в ТОВ « ЗМБТІ» не містяться , отже реєстраторами ЗМБТІ не здійснювалось реєстраційних дій щодо вказаного нерухомого майна/а.с.75/. Відповідно до інформації Департаменту з управління житлово-комунальним господарством від 24.04.2024 року встановлено, що станом на 22.04.2024 року в реєстрі житлового фонду комунальної власності м.Запоріжжя зазначена квартира обліковується як неприватизована, перебуває в господарському віданні КП « Запоржремсервіс» Запорізької міської ради. Згідно з розпорядженням голови Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради від 18.03.1997 №300 на квартиру [ADDRESS] був оформлений державний ордер №747 від 08.04.1997 року [PERSON] на склад родини із 3-х осіб( він , дочка [PERSON] , онука - [PERSON] ). Бронювання квартири за період з 2014 року по теперішній час не проводилось . Охоронне свідоцтво на зазначену квартиру не видавалось./а.с.76-79/. До матеріалів справи представником позивача долучені докази наявної заборгованості за комунальні послуги за адресою місця проживання відповідачів квартири [ADDRESS] /а.с.91-94, 104-107/. Згідно інформації Міністерства соціальної політики від 18.03.2024 року станом на 15 лютого 2024 року інформація щодо [PERSON] та [PERSON] як внутрішньо переміщених осіб відсутня./а.с.51/. Відповідно до наданої інформації Державної прикордонної служби України від 16.04.2024 року , надіслано витяг з наявної Бази даних щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України за період з 08.11.2017 року по 24.04.2024 року , відповідно: [PERSON] в останнє перетинала кордон 24.04.2018 виїзд до пункту пропуску Шегині , а [PERSON] перетнула кордон 21.12.2017 року виїзд до пункту пропуску Бочівськ/а.с.72/. На підставі аналізу досліджених доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові та обґрунтованість доводів позивача щодо підстав визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке перебуває у користуванні позивача. Згідно зі частини першої статті 11 вищевказаного Закону, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Згідно із ст.15 ЖК України, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад народних депутатів на території району, міста, району в місті: здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні ради; здійснюють управління житловим фондом місцевих рад (частина перша статті 18); здійснюють контроль за станом та експлуатацією відомчого житлового фонду; видають ордери на жилі приміщення (частина перша статті 58, частина перша статті 122, частина друга статті 141); тощо. Виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством України. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил щодо оцінки доказів. Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб. Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. У постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що, якщо права позивача порушені, вона має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування належним їй майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав. Враховуючи, що дослідженими судом доказами підтверджується факт того, що відповідачі не проживають у спірному житлі більше шести місяців без поважної причини, їх реєстрація в зазначеній квартирі порушує права позивача, а також, відповідачами не надано будь-яких даних, які б спростовували доводи позивача, викладені у позові, а також підтверджували те, що відповідач несе витрати по утриманню житлового приміщення, про яке йдеться у позові, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Запорізької міської ради в є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved