Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулося до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» суму заборгованості за Кредитним договором № 3/1148114 в розмірі 539 005,38 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.11.2021 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] , укладений Кредитний договір № 3/1148114. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 400 000,00 грн. строком на 72 місяці(в) - з 18.11.2021 року до 17.11.2027 року (включно). Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до підпунктів 1.4.1-1.4.2 пункту 1.4 статті 1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 11.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 1.10% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Відповідно до п.1.5 Кредитного договору, всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та на умовах страхування Позичальника, які є публічною та невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку. Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти за комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в день повернення кредиту. У випадку, якщо зазначений день повернення кредиту є неробочим, позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів та платіж за кредитом у попередній робочий день. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, Позичальник відповідає за виконання своїх зобов`язань за Договором усім своїм майном та коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України. 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 3/1148114 від 18.11.2021 р. Відповідно до п. 2.1. Договору №4-2023 від 29.08.2023р., у відповідності до умов Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені Договором. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Права вимоги за цим Договором не є забезпечувальними відступленнями. Разом з Правом вимоги до Нового кредитора переходять всі інші права та обов`язки Первісного кредитора за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог доповнює, а не замінює попередній. 15.09.2023 р. передача права вимоги за кредитним договором № 3/1148114 від 18.11.2021 року відбулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги. 15.09.2023 року до [PERSON] АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що 15.09.2023 року відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29.08.2023 р. до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору № 3/1148114 від 18.11.2021 р. В зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 07.05.2024 року у Позичальника утворилась загальна сума заборгованості за Договором № 3/1148114 від 18.11.2021 року у розмірі 539 005 грн 38 коп, яка складається з: рахунка строкової заборгованості: 308 997 грн. 57 коп.; рахунка простроченої заборгованості: 79 003 грн. 11 коп.; рахунка нарахованих відсотків: 3 316 грн. 67 коп.; рахунка прострочених відсотків: 64 008 грн. 03 коп.; рахунка комісії: 4 400 грн. 00 коп.; рахунка простроченої комісії: 79 200 грн. 00 коп. Позивачем зазначається, що на день подачі позовної заяви Відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 539 005 грн. 38 коп., яку просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлялася належним чином. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позову в частині стягнення плати за обслуговування кредиту з наступних підстав. Згідно позовної заяви позивачем заявлено додатково вимогу про стягнення плати за обслуговування кредиту (заборгованість за комісією): - рахунок комісії: 4 400 грн. 00 коп.; - рахунок простроченої комісії: 79 200 грн. 00 коп. Оскільки кредит надавався на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь - яких витратах за договором, крім відсоткової ставки (ч.5 ст. 11, ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Умовами кредитного договору не визначено в чому полягає надання банком послуг позивачу за обслуговування кредитної заборгованості та яка природа цих послуг, не визначено це і в Паспорті споживчого кредиту. Здійснення споживачем переказу платежів з метою погашення кредиту є дією на користь банку, а відтак не може вважатися послугою в розумінні ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим встановлення банком сплати комісії за дані операції суперечить ч. 4 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до ч.2 ст.218ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Отже, заборгованість за комісією не підлягає стягненню. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17.11.2021 року [PERSON] підписала анкету-заяву № 0100122-17112021-005 від 17.11.2021 року на отримання готівкового кредиту «Свобода» (а.с.9). 18.11.2021 року відповідач [PERSON] звернулась до Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та уклала кредитний договір № 3/1148114 від 18.11.2021 року на отримання кредиту в сумі 400\~000 грн (а.с.33). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 400 000,00 грн. строком на 72 місяці(в) - з 18.11.2021 року до 17.11.2027 року (включно). Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до підпунктів 1.4.1-1.4.3 пункту 1.4 статті 1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 44.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 1.10% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Відповідно до п.1.5 Кредитного договору, всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та на умовах страхування Позичальника, які є публічною та невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку. Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти за комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в день повернення кредиту. У випадку, якщо зазначений день повернення кредиту є неробочим, позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів та платіж за кредитом у попередній робочий день. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, Позичальник відповідає за виконання своїх зобов`язань за Договором усім своїм майном та коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України. Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Кредитного договору, у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених ЗУ «Про споживче кредитування». У разі порушення Позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.3-2.2.9 Правил, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеної в п. 1.1 Кредитного договору за кожний випадок порушення. 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги до боржників наведених у Додатку №1 до Договору, зокрема до боржника [PERSON] за кредитним договором № 3/1148114 від 18.11.2021 року. Відповідно до п. 2.1. Договору №4-2023 від 29.08.2023р., внаслідок передачі (відступлення) Прав вимоги за цим Договором, Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за договорами. Відступлення Первісного кредитора здійснюється шляхом купівлі кредитором Права вимоги, Новий кредитор набуває права на всі суми, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором (а.с.29 на зв.). Згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 р., Реєстр прав вимог №1 від 15.09.2023 року у п.1418 зазначено про передачу права вимоги за кредитним договором № 3/1148114 від 18.11.2021 року, боржником за яким є [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (а.с.20). 15.09.2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» [PERSON] було направлено повідомлення про те, що 29.08.2023 року відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29.08.2023 р. до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору № 3/1148114 від 18.11.2021 року (а.с.12). Згідно розрахунку заборгованості перед АТ «Креді Агріколь банк» по кредиту, наданому [PERSON] кредитний договір № 13/1148114 від 18.11.2021 року у позичальника станом на 15.09.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 539 005 грн. 38 коп., яка складається з: рахунка строкової заборгованості: 308 997 грн. 57 коп.; рахунка простроченої заборгованості: 79 003 грн. 11 коп.; рахунка нарахованих відсотків: 3 316 грн. 67 коп.; рахунка прострочених відсотків: 64 008 грн. 03 коп.; рахунка комісії: 4 400 грн. 00 коп.; рахунка простроченої комісії: 79 200 грн. 00 коп. (а.с.31). Як підтверджується матеріалами справи, Банк в повному обсязі виконав зобов`язання, визначені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, надавши Відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Докази, які б спростовували зазначене в матеріалах справи відсутні. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Окрім того, до позовної заяви, крім кредитного договору № 3/1148114 від 18.11.2021 року, позивач додав паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 17.11.2021 року (а.с.7). Відповідно до частини 1\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено\~статтею 526 ЦК України. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1\~статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2\~статті 612 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе за кредитним договором № 3/1148114 від 18.11.2021 року зобов`язання, що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини 1, 2\~статті 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором від 18.11.2021 року. Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що станом на 15.09.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 539 005 грн. 38 коп., яка складається з: рахунка строкової заборгованості: 308 997 грн. 57 коп.; рахунка простроченої заборгованості: 79 003 грн. 11 коп.; рахунка нарахованих відсотків: 3 316 грн. 67 коп.; рахунка прострочених відсотків: 64 008 грн. 03 коп.; рахунка комісії: 4 400 грн. 00 коп.; рахунка простроченої комісії: 79 200 грн. 00 коп. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 18.11.2021 року в розмірі 455 405 грн. 38 коп., яка складається наступного: рахунка строкової заборгованості: 308 997 грн. 57 коп.; рахунка простроченої заборгованості: 79 003 грн. 11 коп.; рахунка нарахованих відсотків: 3 316 грн. 67 коп.; рахунка прострочених відсотків: 64 008 грн. 03 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (комісії: 4 400 грн. 00 коп. та простроченої комісії: 79 200 грн. 00 коп.). За загальним правилом, передбаченим\~ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами 2, 3\~ст.215 ЦК України\~визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені\~статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України\~«Про захист\~прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними, проте, враховуючи ультра активну форму дії\~Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої\~статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті\~1\~та частини другої статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі «Правила про споживчий кредит»). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит,-щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону України «Про споживче кредитування»\~та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої ст.\~11, частини п`ятої ст.\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі №194/1387/19 (провадження №14-44цс21). Відповідно п.1.4.2 Кредитного договору № 1/4475242 від 12.01.2022 року сторонами встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Договору. Однак, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, який визначено в Кредитному договорі № 1/4475242 від 12.01.2022 року, встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. При цьому з тексту позовної заяви взагалі не випливає і зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до\~Закону України «Про споживче кредитування». Умови вищевказаного Кредитного договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Частиною першою, другою\~статті 228 ЦК України\~передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Враховуючи те, що позичальнику встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення Кредитного договору № 3/1148114 від 18.11.2021 року, укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах визначених в кредитному договорі є нікчемними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача комісії у розмірі 4 400 грн. 00 коп. та простроченої комісії: 79 200 грн. 00 коп. слід відмовити. Відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6\~статті 81 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1.\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 5 464 грн. 86 коп. (455 405 грн. 38 коп. х 100 : 539 005 грн 38 коп. = 84,49%;\~6\~468 грн 06 коп. х 84,49% = 5 464 грн. 86 коп.). На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.\~524,\~526,\~527\~ч.1,\~530,\~546\~ч.1,\~611,\~612,\~1054\~ч. 2,\~16,\~20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12,\~13,\~141,\~259,\~263-265,\~268,\~280-282,288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial