Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

До Заводського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 44011,68 грн та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом приєднання з 01.01.2019 року до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті постачальника шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії. В порушення умов договору в частині оплати вартості електричної енергії та п.4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженої Постановою №312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.09.2022 по 31.10.2023 в сумі 44011,68 грн. Позивач, посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача, на користь позивача борг за спожиту електричну енергію в зазначеному розмірі, а також витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24.06.2024 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON] , яка про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 12.09.2024 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подав, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] укладено договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 року. Пунктом 18 «Правил надання послуг з електропостачання», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. Згідно із розрахунком суми заборгованості, [PERSON] має заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.09.2022 по 31.10.2023, загальний обсяг якої складає 24609 кВт/год, на суму 44011,68 гривень за адресою домоволодіння: [ADDRESS] , яке на праві власності належить відповідачці. Вищезазначена заборгованість відповідачкою добровільно не сплачена. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року. Пунктом 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року визначено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Відповідно до положеньст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.12,13 ЦПК України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз`яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду». На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачем, які, в свою чергу, не надав доказів щодо повної або часткової оплати заборгованості. Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідача суми боргу за спожиту електричну енергію. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved