Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2, виконуючої обов`язки щодо нотаріального обслуговування населення Кропивницького району Кропивницької області в Олександрійській державній нотаріальній конторі Кіровоградської області Сибірцева О.В., про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що житловий будинок [ADDRESS] , на земельній ділянці Маріупольської міської ради, належав на праві спільної сумісної власності його матері, [PERSON] та йому, [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . З метою подальшого оформлення спадщини позивач у встановлений законом строк звернувся до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2, виконуючи обов`язки щодо нотаріального обслуговування населення Кропивницького району Кропивницької області, шляхом подачі до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. Територія Маріупольського району Донецької області з 05 березня 2022 року віднесена до тимчасово окупованої території відповідно до Переліку території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004. Далі позивач зазначає, що йому вдалося залишити місто Маріуполь та переїхати на підконтрольну державі Україна територію, але оригінали документів не вдалося вивезти, у зв`язку з бойовими діями, які відбулись в місті на той час. Державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2, була видано постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2024 року за №\~193/02-31, якою [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на 3/4частини житлового будинку з господарсько побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в постанові нотаріуса зазначена ненадання свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 03 грудня 2003 року. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити суд визнати за ним, [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , на 3/4частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 97,4 кв.м., житловою площею 59, 6 кв.м. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві сторона позивача зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за його відсутності. Крім того, просить суд при ухвалені рішення про визнання права власності в порядку спадкування, не розподіляти судові витрати на відповідача - Маріупольську міську раду Донецької області. Представник відповідача також подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві названа сторона посилається на ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішити справу за наявними матеріалами з прийняттям відповідного рішення на розсуд шановного суду згідно вимог діючого законодавства України, та просить здійснити розгляд справи за його відсутності. Додатково просить суд при ухвалюванні рішення, судові витрати не розподіляти, а залишити за позивачем, оскільки Маріупольська міська рада Донецької області в даному випадку жодним чином не оспорює право позивача на спадкове майно, та не вчинює інших дій, які б свідчили про невизнання такого права, а виступає в якості номінального відповідача у цій справі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] у селищі міського типу Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідний актовий запис за № 174 від 28 березня 2022 року. Судом також встановлено, що померла [PERSON] за своє життя набула на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. від 03.12.2003 року №1-2663, право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2003 року за № 2228584. Також, судом встановлено, що померла [PERSON] за своє життя набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. від 03.12.2003 року №1-2664, право власності на 1/4 частку житлового будинку [ADDRESS] , про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2003 року за № 2228720. Встановлено також судом, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.07.2022 року. Судом також встановлено, що постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2, виконуючої обов`язки щодо нотаріального обслуговування населення Кропивницького району Кропивницької області в Олександрійській державній нотаріальній конторі Кіровоградської області Сибірцевою О.В. від 19.04.2023 року [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері - [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~на 3/4частини\~житлового будинку\~з господарсько\~ побутовими\~будівлями та\~спорудами,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в постанові нотаріуса зазначена ненадання свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 03 грудня 2003 року. Територія Маріупольського району Донецької області, на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок, з 05.03.2022 року віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією території відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008р., № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Законом України від 21.04.2022 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України»\~було внесено зміни до\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Зокрема, згідно із п.7 ст.1(1) Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 30 листопада 2022 року № 280 було внесено зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 листопада 2022 року. Так, зокрема, до вказаного переліку належить Маріупольська міська територіальна громада. Як зазначалось вище, позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, однак не має змоги реалізувати своє право на спадщину внаслідок тимчасової окупації м. Маріуполь з боку російської федерації. Відтак суд доходить висновку про відсутність у позивача можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину внаслідок чого його цивільне право підлягає захисту саме у судовому порядку. Суд зазначає, що у\~справах даної категорії належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Аналогічна правова позиція викладена 19.01.2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 280/4/18, провадження № 61-403св19 (ЄДРСРУ № 102765474). Оскільки матеріалами спадкової справи підтверджено, що саме позивач звернувся до органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини і доказів наявності осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, або інших спадкоємців суду не подано, то в даному випадку такий позов пред`явлено до належного відповідача - органу місцевого самоврядування. Стосовно позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування, суд вказує на наступне. У постанові Верховного Суду від 17.09.2020 року по справі № 715/372/19 наведено правовий висновок згідно якого обов`язковою умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку до регулюванню суспільних відносин у цій справі застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Так, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій\~статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Суд вказує, що згідно пункту 2\~Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99, перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема: негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). З аналізу наведених вище положень рішення Конституційного Суду України, що містять офіційні тлумачення положень Основного Закону стосовно дії нормативно-правового акта у часі, вбачається, що суд під час розгляду справи має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишається чинним на момент виникнення та припинення відповідних спірних правовідносин. Суд зазначає, що на час виникнення правовідносин з приводу набуття саме спадкодавцем права власності на спірне майно безпосередньо було врегульовано ЦК УССР у ред. 1963 року. У відповідності до вимог ч.1 ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК УРСР). Судом встановлено, що матір позивача [PERSON] набула право власності на 1/2\~частку житлового\~будинку [ADDRESS] ,на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. від 03.12.2003 року №1-2663, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2003 року за № 2228584 та право власності на1/4\~частку житлового\~будинку [ADDRESS] ,на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. від 03.12.2003 року №1-2664, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2003 року за № 2228720. Таким чином, суд доходить висновку, що у [PERSON] виникло відповідне речове право на вказане спадкове майно, що складається із 3/4 частини житлового будинку,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] . З урахуванням викладених обставин та вказаних вимог законодавства, суд доходить висновку, що оскільки право власності на зазначене вище нерухоме майно виникло у спадкодавця 03.12.2003 року, на підставі та в порядку матеріального закону, який був чинний на час набуття такого права, то таке майно входить до спадкової маси, що утворилась після смерті такого власника. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , то до правовідносин, що виникли з приводу спадщини, яка залишилась після смерті такої особи, слід застосовувати норми Цивільного кодексу України. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З аналізу наведеної норми матеріального закону вбачається, що право власності спадкодавця на нерухоме майно є саме тим правом, яке переходить спадкоємцеві в разі відкриття спадщини, однак до спадкоємця може перейти право тільки на те майно, яке належало спадкодавцеві на підставі діючого законодавства. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Оскільки позиває є сином спадкодавця, і він, як єдиний спадкоємець прийняв спадщину шляхом подання заяви до органу нотаріату, то суд доходить висновку, що саме позивачеві належить право на спадкування за законом, як дитині після смерті матері, належного спадкодавцеві майна, у вигляді 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] . VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. Враховуючи, що відповідач по справі, Маріупольської міської ради Донецької області, є бюджетною організацією, яка не передбачає відшкодування позивачам витрат зі сплати судового збору, суд вважає понесені позивачем судові витрати у справі віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved