Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 2000 (двох тисяч) щомісяця, починаючи з 01.09.024 року, до досягнення 23-х років, за умови продовження навчання. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона є донькою [PERSON] і згідно закону він повинен надавати їй допомогу у зв`язку з тим, що вона, досягши повноліття, продовжує навчання та потребує від батька матеріального забезпечення. Сторони в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. Позивачка свої вимоги підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечив. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). 28.06.2024 [PERSON] досягнула повноліття і продовжує навчання, являюся студентом Комунального закладу Сумської обласної ради «Лебединський фаховий медичний коледж імені професора МІ. Ситенка», що вбачається з довідки № 178с від 30.07.2024 (а.с. 8). У своєму позові позивачка зазначає, що в зв`язку з навчанням вона не має можливості себе самостійно забезпечувати та потребує допомоги від батьків. Мати бере участь у зазначених витратах, але її дохід є недостатнім. Разом з цим, батько є працездатною особою, має задовільний станом здоров`я та має можливість надавати матеріальну допомогу у зв`язку з її навчанням, але від свого обов`язку ухиляється. Тому вона звернулася до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] , аліментів на час свого навчання. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України (статті 198-201 цього Кодексу), яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» говориться, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги обставини, що мають істотне значення для встановлення та визначення розміру аліментів, те, що відповідач не оспорює того факту, що він має можливість надавати аліменти на утримання повнолітньої доньки і проти позову не заперечує, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів у заявленому нею розмірі. Зважаючи на те, що позивачка не могла раніше звернутися до суду з даним позовом, що визнається відповідачам по справі,

Outcome: approved