Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

29.04.2024 року представник позивача «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 2655139 від 04.12.2021 року станом на 28.06.2023року у розмірі 46698,34 грн., яка складається : 11599,94000 грн. - заборгованість за кредитом; 38098,40 грн - заборгованість за процентами відповідно до п. 1.4. кредитного договору починаючи за ставкою 1,99% за кожен день користування за період з 04.12.2021року по 28.06.2023року включно ; судові витрати у розмірі 2422,00 грн. та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (первісним кредитором) та [PERSON] укладено договір № 2655139 про споживчий кредит, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 11600,00 гривень строком на 360 днів зі сплатою відсток за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Відповідно до умов кредитного договору відповідач надав підтвердження, що він ознайомився з умовами Кредитного договору, отримав від кредитора всю інформацію про порядок і строки повернення кредиту у повному обсязі до підписання договору, інформацію вказану в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 28.06.2023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» уклало з ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» договір факторингу № 28/06/23 за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором №2655139 про надання споживчого кредиту від 04.12.2021 року. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом у строки, передбачені кредитним договором. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, він змушений з даною заявою звернутися до суду. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області 13.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності із винесенням заочного рішення. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, 04.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 2655139про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого сума кредиту складає 11600,00 гривень, строком користування 360 днів. У п. 1.4. кредитного договору сторонами погоджено стандартну процентну ставку - 1,99% в день та знижену процентну ставку - 1,09% в день Згідно з п. 2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.4. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку передбаченому п. 2.1. договору. За п. 2.5 кредитного договору кредит уважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється у межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (графіком платежів). Кредитний договір №2655139 від 04.12.2021 містить підписи сторін. Відповідач підписав вказаний кредитний договір шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Х545 Також, на виконання п. 9.9. кредитного договору відповідач, підписуючи кредитний договір підтвердив своє ознайомлення з усіма правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які містяться в матеріалах справи . Усі наведені документи (кредитний договір та паспорт споживчого кредиту) містять електронний підпис відповідача . Відповідно до паспорту споживчого кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» сума (ліміт) кредиту становила 11600,00 гривень; строк, на який надається кредит, - 360 днів. Порядок повернення кредиту, а саме: кількість платежів; дата платежу (періодичність внесення щомісячно); залишок суми кредиту після сплати поточного платежу; сума кредиту до сплати; нараховані проценти до сплати та загальна сума платежу до сплати, встановлено у пункті 5 паспорту кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, сума заборгованості відповідача станом на 28.06.2023 року становила 49698,34 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 11599,94 грн.; заборгованість за процентами за користування - 38098,4 гривень. Вказаний розрахунок відповідач не заперечив та не спростував. 28.06.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (за договором - клієнт) та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (за договором - фактор) укладено договір факторингу №28/06/23. Згідно договору факторингу клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Так, відповідно ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦКУ, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Отже, відповідач умови кредитного договору порушив та у строки, встановлені умовами кредитного договору та паспортом кредиту не здійснив вчасне повернення кредиту та нарахованих процентів. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право вимоги до відповідача новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс». Позивач ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги. Отже позивач є кредитором по відношенню до відповідача та має право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі. Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано такі докази: 1) копію договору про надання юридичних послуг від 03 липня 2023 року № 03/07/2023, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» та адвокатом Руденком К.В.; 2) копію акту приймання-передачі наданих послуг № 28 до договору про надання юридичних послуг від 03 липня 2023 2023 року ; витяг від 08.01.2024 з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №28 до договору №03/07/23 про надання юридичних послуг від 03 липня 2023року 3); копію платіжної інструкції від 08.01.2024 року №535 відповідно до якої позивач здійснив оплату наданих адвокатом Руденко К.В. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є співмірним з обсягом наданих послуг адвоката та має бути стягнено з відповідача на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Outcome: approved