Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєва А.І. Предметом позову є: 1. Усунення перешкоди [PERSON] у користуванні правом власності на транспортний засіб - автомобіль марки «PEUGEOT» модель 407, 2006року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , з державним реєстраційним номером [NUMBER] , шляхом зняття (припинення) обтяження у виді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що зареєстрований 29.01.2020 року о 12 год 24 хв 24 сек реєстратором: Цілепа Євген Миколайович , Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», Київська область; документ-підстава: договір застави транспортного засобу №11041124000, серія та номер: 2099, виданий: 14.09.2006, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського MHO, Кохан Г.Л.; об`єкт обтяження: автомобіль легковий, «RENAULT 407 SR», 2006 р.в., чорного кольору, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] ; боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ; обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», код: 38750239, адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8; 2. Зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не вчиняти дій, які можуть порушити право власності [PERSON] на автомобіль марки «PEUGEOT» модель 407, 2006 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , а саме повторно звертатися до реєстратора із заявою про реєстрацію обтяження рухомого майна - автомобіля марки «PEUGEOT» модель 407, 2000 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , на підставі договору застави транспортного засобу №11041124000, серія та номер: 2099, виданий: 14.09.2006, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського MHO, Кохан Г.Л. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за [PERSON] зареєстрований та належить йому на праві приватної власності автомобіль марки «PEUGEOT» модель 407, 2006 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , з р.н. [NUMBER] . Дата реєстрації - 02.04.2015 року. Орган, що зареєстрував транспортний засіб - «Центр ДАІ 6104». В жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до Територіального сервісного центру № 6144 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Тернопільській області, розташованого в м. Теребовля, вул. Січових Стрільців, 64-А, Тернопільського району Тернопільської області, з метою вчинення відчуження належного йому на праві приватної власності вищевказаного автомобіля. Проте, під час перереєстрації автомобіля на нового власника у вказаному сервісному центрі МВС України [PERSON] повідомили, що стосовно належного йому транспортного засобу існує запис про приватне обтяження за договором застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а тому вчинення будь-яких реєстраційних дій з метою його відчуження неможливе. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 87945736, сформованого 11.12.2023 року, у вказаному реєстрі наявний актуальний запис про приватне обтяження об`єкту рухомого майна, хоча марка автомобіля зазначена не така. Однак, [PERSON] будь-якого відношення до боржника [PERSON] не має, останнього взагалі не знає та нічого про нього йому невідомо. З ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» позивачем ніякі договори застави не укладалися та перед вказаним товариством будь-яких інших зобов`язань, в тому числі договірних, він не має. При цьому будь-яких обтяжень на вказаний автомобіль на час його купівлі та реєстрації у 2015 році в сервісному центрі МВС України зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не було. Враховуючи, що [PERSON] не знав про будь-які договірні зобов`язання, для забезпечення яких виступала застава придбаного ним автомобіля, вказаний автомобіль придбав за оплатним договором купівлі-продажу, з боржником [PERSON] не знайомий та ніколи не зустрічався, будь-яких договірних зобов`язань перед ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ПрАТ «Дельта Банк» чи АКІБ «УкрСиббанк» не мав і не має на даний час, а тому в даному випадку він є добросовісним набувачем. Позивач вважає, що наявність приватного обтяження на належний на праві приватної власності [PERSON] автомобіль «PEUGEOT 407», з номером кузова [NUMBER] , перешкоджає йому реалізовувати гарантоване Конституцією Україна право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а тому повинно бути припинене із виключенням відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оскільки [PERSON] в даній ситуації є добросовісним набувачем, а набуте ним право власності ніким не оспорювалось та не оспорюється. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Третя особа пояснень до суду не надала. До судового засідання сторона позивача не з`явилась, представник позивача подав до суду заяву в якій просив проводить розгляд справи у відсутність сторони позивача, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав. Третя особа в судове засідання не з`явилась, , про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, за [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , зареєстрований та належить йому на праві приватної власності автомобіль марки «PEUGEOT» модель «407», 2006 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , з д.р.н. [NUMBER] . Дата реєстрації - 02.04.2015 року. Орган, що зареєстрував транспортний засіб - «Центр ДАІ 6104». Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 87945736, сформованого 11.12.2023 року, у вказаному реєстрі наявний актуальний запис про приватне обтяження об`єкту рухомого майна з наступними реквізитами: - тип обтяження: застава рухомого майна; - зареєстровано: 29.01.2020 12:24:24 за № 27429990 реєстратором: Цілепа Євген Миколайович , Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», Київська область; - документ-підстава: договір застави транспортного засобу №11041124000, серія та номер: 2099, виданий: 14.09.2006, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського MHO, [PERSON] ; - об`єкт обтяження: автомобіль легковий, RENAULT 407 SR, 2006 р.в., чорного кольору, номер Об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації; [NUMBER] , При цьому номер кузова якого (номер об`єкту) збігається з номером кузова автомобіля, належного на праві приватної власності [PERSON] ; - відомості про обмеження відчужувати: заборонено відчужувати; - боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ; - обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», код: 38750239, адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд, 8. Відповідно до інформації, наданої Головним сервісним центром МВС України у своєму листі «Про розгляд адвокатського запиту» № 31/2277A3-28198-2023 від 06.12.2023, автомобіль «PEUGEOT 407», № кузова [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] (актуальний власник) 02.04.2015 на підставі довідки-рахунку серії [NUMBER] від 01.04.2015, виданої ТОВ «Мега Моторс Груп». Попередніми власниками вказаного транспортного засобу були [PERSON] ( [INFO] , перереєстрація ТЗ на нового власника на підставі довідки-рахунку) та [PERSON] ( [INFO] , вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торговельній організації). Станом на 05.12.2023 в ЄДРТЗ відсутня інформація про наявність обтяжень стосовно вищезазначеного транспортного засобу, однак додаткова інформація про наявність обтяжень на транспортні засоби може міститися в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Вказана інформація узгоджується з відомостями, наданими Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС України в Тернопільській області у листі № 31/19-К-200 а.з. від 05.12.2023. Згідно листа Міністерства юстиції України за № 162295/188527-33-23/8.4.4 від 08.12.2023, правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначає Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до пункту 28 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830 (далі - Порядок), який встановлює порядок надання інформації з Реєстру, фізична чи юридична особа має право на отримання витягу з Реєстру в паперовій або електронній формі, що мають однакову юридичну силу. Витяг з Реєстру свідчить про внесення записів про обтяження до Реєстру або про їх відсутність. У листі Міністерства юстиції України за № 170861/199399-33-23/8.4.4 від 22.12.2023 зазначено, що відповідно до пункту 32 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 року № 830, посадові особи органів державної влади чи інші визначені законом особи, адвокати отримують витяги у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, шляхом безпосереднього доступу до Реєстру. У разі необхідності відповідні особи можуть сформувати розширений витяг з Реєстру, який містить інформацію, в тому числі про обтяження, які були вилучені після їх припинення. Відповідно до листа Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» № 4733/26-08 від 12.12.2023, порядок внесення відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження та надання інформації з Державного реєстру регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255 (далі - Закон), Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 (далі - Порядок). Нормами Порядку передбачено, що державна реєстрація приватних обтяжень рухомого майна проводиться адміністратором Реєстру та його філіями згідно відповідного договору, на підставі заяви обтяжувача, поданої виключно в електронній формі. При цьому, відповідно до статті 43 Закону, держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві. При здійсненні державної реєстрації обтяжень рухомого майна, обсяг повноважень ДП «ИЛІС» (його регіональних філій), визначається виключно функціями реєстратора Державного реєстру, який виконує суто механічну функцію по внесенню / виключенню до / з Реєстру відомостей про обтяження майна на підставах та в порядку, що передбачені нормативно-правовими актами, які визначають порядок функціонування Державного реєстру та не наділений повноваженнями щодо здійснення правового аналізу відомостей, що містяться в заяві обтяжувача. Філією, у спосіб визначений законодавством, 29.01.2020 були внесені відомості до Державного реєстру про обтяження рухомого майна, вказаного у адвокатському запиті, на підставі заяви про реєстрацію обтяження рухомого майна, поданої обтяжувачем в електронній формі. Таким чином, Філія надає паперову копію електронної заяви про реєстрацію обтяження рухомого майна обтяжувача, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» від 29.01.2020 № 8042 на підставі якої було внесено обтяження №27429990. У листі Державного підприємства «Національні інформаційні системи» №5907/13.1-16 від 20.12.2023 вказано, що витяг, сформований в електронній формі шляхом безпосереднього доступу користувача до Реєстру, містить актуальні на дату та час надання відомості щодо одного обтяження рухомого майна. У разі необхідності користувач може сформувати розширений витяг з Реєстру, який містить інформацію, в тому числі про обтяження, які були вилучені після їх припинення. Згідно розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №88336056, сформованого 03.01.2023 року адвокатом Сідоровим В.М. в ході виконання договору про надання правничої допомоги [PERSON] , у вказаному реєстрі відображається наступна інформація про обтяження, які були вилучені після їх припинення: - стан реєстрації: запис автоматично вилучений по завершенню п`ятирічного терміну зберігання; - вид обтяження: приватне обтяження; -тип реєстрації: поточна; - тип обтяження: застава рухомого майна; - зареєстровано: 05.01.2007 15:30:24 за № 4328930 реєстратором: адвокат Мартиненко Галина Юріївна, м. Київ; - об`єкт обтяження: інший транспортний засіб, Пежо 407, 2006 рік випуску. Номер об`єкта: [NUMBER] , Номер державної реєстрації: [NUMBER] , За домовленістю сторін, вартість предмету застави складає 150406,00 (сто п'ятдесят тисяч чотириста шість) гривень 00 копійок; - відомості про обмеження відчужувати: за погодженням з обтяжувачем; - боржник: [PERSON] , код: [ADDRESS] ; - обтяжувач: АКІБ «УкрСиббанк», код: 09807750, 61050, Харківська обл., м. Харків, пр. Московський, буд. 60, [PERSON] , економіст 1-ї категорії відділу моніторингу застав, м, Дніпропетровськ; - розмір основного зобов`язання: 26550,00 долар США; - строк виконання зобов`язання; 13.09.2013; - термін дії: 05.01.2012; - звернення стягнення: не зареєстровано; - додаткові відомості: вимога Заставодержателя, які виникають з кредитного договору №11040639000 від 14.09.2006 року. З метою отримання копії договору застави транспортного засобу №11041124000, серія та номер 2099, виданого 14.09.2006, що став юридичною підставою реєстрації запису про приватне обтяження щодо автомобіля позивача, а також вирішення питання про зняття вказаного обтяження самим обтяжувачем, тобто відповідачем, на адресу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», адвокатом Сідоровим В.М. було надіслано відповідний адвокатський запит від 11.12.2023 року. У своєму листі-відповіді за вих. № 67197 від 28.12.2023 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» повідомило, що 18.09.2019 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України, укладений договір № 1930/К відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Відповідно до умов договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №1714104473 від 14.09.2006 року на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», забезпечений договором застави транспортного засобу. Відповідно до чинного законодавства здійснено заміну заставодержателя за договором застави ПАТ «Дельта Банк» на нового кредитора та заставодержателя - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Оскільки умови кредитного договору, який забезпечений договором застави не виконані боржником, новий заставодержатель має право звернути стягнення саме на предмет застави, як в судовому порядку так і в позасудовому порядку, та задовольнити свої кредиторські вимоги. Посилаючись на положення Законів України «Про інформацію» та «Про захист персональних даних», ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відмовило у наданні копій запитуваних документів, а також повідомило про відсутність у нього підстав для припинення обтяження. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 1 ЗУ «Про заставу» та статтею 572 ЦК України, застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України, заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи,- застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України наведеними у постановах від 03 квітня 2013року в справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року в справі № 6-168цс14 та Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року в справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19) та від 07 квітня 2020 року у справі №761/48585/18 (провадження № 61-19810св19). Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реестру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким, чином відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року в справі № 333/6700/15-ц (провадження №61-2859св18), від 11 вересня 2019 року в справі № 573/1105/17 (провадження №61-29747св18), від 25 листопада 2019 року в справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року в справі № 619/4033/18 (провадження №61-16542св19) від 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18 (провадження №61-18857св19 від 07 квітня 2020 року у справі № 761/48585/18 (провадження №61-19810св19), від 09 червня 2021 року у справі № 643/1735/19 (провадження №61-1526св20), від 24 червня 2021 року у справі № 757/4536/18 (провадження №61-3913св21). Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним звернути увагу на хронологію подій у даних правовідносинах, яка є наступною: - попереднє (припинене) обтяження на об`єкт рухомого майна - автомобіль із номером кузова [NUMBER] , що було зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, діяло з 05.01.2007 до 05.01.2012 та запис про нього був автоматично вилучений по завершенню п`ятирічного терміну; - реєстрація автомобіля «PEUGEOT 407» з номером кузова [NUMBER] за [PERSON] відбулася 02.04.2015 року; - проведення державної реєстрації приватного обтяження на об`єкт рухомого майна із номером VF36D6FYC21520598 (актуальний запис) було здійснене 29.01.2020. За таких обставин, суд дійшов висновку, що на момент реєстрації вказаного транспортного засобу за позивачем у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній запис про обтяження щодо придбаного ним автомобіля «PEUGEOT 407» з номером кузова [NUMBER] , оскільки запис про попереднє (припинене) обтяження був вилучений 05.01.2012 року, а запис про зареєстроване (актуальний запис) обтяження здійснений 29.01.2020 року, що, відповідно, мало місце до і після набуття [PERSON] права власності на вказаний автомобіль. Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу, що у записі зареєстроване (актуальний запис) обтяження здійснений 29.01.2020 року наявна помилка у внесенні відомостей про автомобіль на який накладено обтяження, а саме невірно зазначено об`єкт обтяження: автомобіль легковий, RENAULT 407 SR, 2006 р.в., чорного кольору, номер Об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації; [NUMBER] , При цьому номер кузова якого (номер об`єкту) збігається з номером кузова автомобіля, належного на праві приватної власності [PERSON] , замість вірного належного автомобіля [PERSON] , як - автомобіль марки PEUGEOT модель 407, 2006 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , з державним реєстраційним номером [NUMBER] . Враховуючи, що [PERSON] не знав про будь-які договірні зобов`язання, для забезпечення яких виступала застава придбаного ним автомобіля, вказаний автомобіль придбав за оплатним договором купівлі-продажу, та те, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач мав чи має договірні зобов`язання з боржником [PERSON] та/або кредиторами ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ПрАТ «Дельта Банк» чи АКІБ «УкрСиббанк», суд дійшов висновку, що [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля «PEUGEOT 407» з номером кузова [NUMBER] . Враховуючи наведені вище обставини, норми чинного законодавства України та судову практику, суд дійшов висновку, що наявність приватного обтяження на належний на праві приватної власності [PERSON] автомобіль «PEUGEOT 407» з номером кузова [NUMBER] , перешкоджає йому реалізовувати гарантоване Конституцією Україна право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині усунення перешкоди у користуванні правом власності на транспортний засіб шляхом зняття (припинення) обтяження у виді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача не вчиняти дій, які можуть порушити право власності позивача на спірний автомобіль, а саме повторно звертатися до реєстратора із заявою про реєстрацію обтяження рухомого майна, суд дійшов висновку, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню, у зв`язку із тим, що дана позовна вимога направлена на майбутнє та є передчасною, з огляду на те, що на час прийняття рішення у справі відсутні докази вчинення відповідачем повторного порушення прав позивача. Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові і не потребує перевірки обраного позивачем способу захисту і правової оцінки по суті спору (позиція викладена у постанові ВС від 29.08.2023 року у справі №910/5958/20). Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial