Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Посилається на те, що [PERSON] є його рідною сестрою, виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому її необхідно визнати недієздатною. Зазначає, що відсутні інші особи, які можуть опікуватися хворою. Просив визнати [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) недієздатною та встановити над нею опіку. Призначити [PERSON] - [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) опікуном над сестрою [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ). В судове засідання заявник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує повністю та просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради Сабадош М. І. в судове засідання подав заяву про проведення судового розгляду без участі представника, проти задоволення вимог заперечує, просить суд розглядати справу за наявними матеріалами. Адвокат Цопко С. В., яка представляє інтереси [PERSON] , подала до суду заяву про розгляд заяви [PERSON] у письмовому провадженні. Просить суд не брати до уваги рішення органу опіки та піклування та призначити заявника опікуном хворої [PERSON] . Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сестрою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , де батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Прізвище [PERSON] змінено після реєстрації шлюбу з гр. [PERSON] [INFO] на [PERSON] . Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося троє дітей - донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Рішенням Хустського районного суду від 20.11.2017 року (справа №309/3253/17) шлюб, зареєстрований 16 лютого 2002 року між [PERSON] та [PERSON] у Хустському РДРАЦСі Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом №25-розірвано. Батько [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , мати - [PERSON] , є особою похилого віку, пенсіонерка, постійно хворіє та сама потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] знаходиться на обліку в лікаря-психіатра психо-наркологічного відділення з діагнозом: шизофренія, параноїдальна форма, шифр хвороби F.20.0. регулярно отримує амбулаторне лікування, що підтверджується довідкою, виданою КПН «Лікувально-діагностичний центр» Хустської міської ради №79 від 01.05.2024 року. Крім того, 01.05.2024 року [PERSON] направлено на госпіталізацію у психіатричну лікарню (ел. направлення 4754-1040-9193-1947), д/з шизофренія, параноїдальна форма, наростаючий апатоаболічний тип дефекту. Хвора та заявник постійно проживають разом за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст. 298 ЦПК України судом було призначено судово-психіатричну експертизу стосовно [PERSON] . Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 317 від 11.07.2024року, проведеної експертами Закарпатської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , страждає на хронічний психічний розлад у формі параноїдальної шизофренії з апато - абулічним дефектом особистості, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи наведені обставини, суд приходить висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), недієздатною. В силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч.ч. 6-7 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Відповідні положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачають те, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Згідно ч. 1ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Частинами 1-4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуна призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Зі змісту подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради\~ вбачається, що орган опіки та піклування вважає за недоцільне призначити [PERSON] опікуном над сестрою [PERSON] . Суд не може погодитись з висновком органу опіки та піклування, оскільки такий висновок є невмотивований і не ґрунтується на законі. Відповідно до ст. 64 ЦК України, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. У постанові Верховного суду від 08.01.2024 року у справі №753/1905/22 (провадження №61-8758св.23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюються\~ за поданням органу опіки та піклування, яке повинно відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має враховувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у в справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18) сформульовано правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі. Подання органу опіки та піклування не є рішенням за процесуальним статусом\~ та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановлені судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховано на розсуд суду.\~ У поданні орган опіки та піклування посилається на те, що заявник [PERSON] , який є рідним братом психічно-хворої особи не представив документів, які\~ б засвідчили те, що рідні діти хворої не можуть виконувати обов`язки опікуна. Подання органу опіки та піклування не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, оскільки посилання на те, що [PERSON] не представив документів, які б засвідчили те, що рідні діти не можуть виконувати обов`язків опікуна є безпідставним і такі обов`язки заявника не передбачені чинним законодавством. Крім того, орган опіки та піклування не врахував якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Суд вважає, що заявник, який виявив бажання стати опікуном своєї психічно-хворої сестри, не зобов`язаний представляти документи про те, що хтось інший з близьких родичів не можуть виконувати обов`язки опікуна. Діти хворої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] не подавали до органу опіки та піклування заяв про те, що вони бажають бути опікуном своєї хворої матері. Подання такої заяви є обов`язковою умовою про призначення опікуна. Заявник за всіма критеріями відповідає вимогам, які закон ставить до особи, яка бажає стати опікуном. У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Разом з тим, діти хворої [PERSON] -дочка [PERSON] та син [PERSON] подали до суду заяви про те, що вони не бажають і не мають фізичної можливості виконувати обов`язки опікуна своєї матері. Син [PERSON] із 2022 року постійно знаходиться за межами України, а дочка [PERSON] є студенткою. Якщо діти хворої [PERSON] у подальшому виявлять намір бути опікуном своєї матері, то відповідно до ст. 63 КК України вони також можуть бути призначеними опікунами у передбаченому законом порядку. Заявник ознайомлений з правами та обов`язками опікуна. Перешкод для призначення заявника [PERSON] опікуном [PERSON] судом не встановлено. За таких обставин, коли перешкод, зазначених у ст. 64 ЦК України для призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] не встановлено, суд вважає за можливе встановити опіку над недієздатною [PERSON] та призначити заявника її опікуном. Таке рішення відповідатиме інтересам психічно - хворої особи, яка самостійно не може здійснювати свої права та інтереси. Закон не передбачає можливості не призначити недієздатній особі опікуна. Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 № 2-рп/2016). Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. З огляду на викладене, заява про визнання [PERSON] недієздатною та призначення заявника опікуном є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved