Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

17 червня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що сторони з 22 червня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Наразі сторони мешкають окремо, оскільки відповідач був мобілізований та проходить військову службу у складі Збройних Сил України, має щомісячний дохід в розмірі 128000 гривень. Позивач наразі вагітна від відповідача, що потребує значних додаткових матеріальних затрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорової дитини. Натомість, відповідач належної матеріальної допомоги на утримання позивача у добровільному порядку не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Викладене зумовило звернення позивача до суду із даним позовом, в якому позивач просила стягнути з відповідач на її користь та на її утримання, як вагітної дружини, аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення до суду із даним позовом і до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились, натомість надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, позивач у своїй заяви зазначила про підтримання позовних вимог в повному обсязі, а відповідач у своїй заяві висловив свою згоду із пред`явленими до нього позовними вимогами. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 22 червня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копіями паспортів сторін. Згідно копії консультативного висновку спеціаліста від 17 червня 2024 року позивач вагітна, строк вагітності 30 тижнів. Факт вагітності позивача від відповідача останнім не заперечувався у його заяві по суті спору. Також судом у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України зі змісту заяв сторін по суті спору встановлено, позивач внаслідок вагітності потребує фінансової допомоги з боку відповідача, однак останній регулярної, належної та достатньої матеріальної допомоги позивачу внаслідок її вагітності не надає, в позасудовому порядку сторони не досягли домовленості щодо участі відповідача у матеріальному забезпеченні позивача, як вагітної дружини. В той же час, відповідач є працездатною особою, доказів наявності в нього інших дітей та утриманців, а також об`єктивних перешкод для сплати аліментів на вагітну дружину не подано, а судом не встановлено, як і підстав припинення, позбавлення права одного із подружжя на утримання. Таким чином відповідач спроможний сплачувати аліменти на дружину, хоча належним чином цього не здійснює. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України. Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обв`язку. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За змістом ст.ст.77, 79 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі та від дня подання позовної заяви, а сплачуються щомісячно. Положеннями ст.80 СК України закріплено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, приймаючи до уваги ті обставини, що сторони є подружжям, позивач вагітна тривалістю у 30 тижнів, відповідач є працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, як вагітній дружині, однак цього в належній та достатній формі та розмірі не здійснює без належних для цього підстав, суд вважає позовні вимоги позивача правомірними, обґрунтованими та доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню, однак частковому. Частковість задоволення позовних вимог зумовлена тим, що позивач просить стягувати аліменти на її користь та на її утримання у зв`язку із вагітністю і до досягнення дитиною сторін трирічного віку. В той же час, така спільна дитина сторін наразі ще не народжена, а за законом необхідною підставою/умовою для стягнення аліментів на утримання дружини до досягненню спільною дитиною подружжя трирічного віку є проживання спільної дитини після її народження разом із дружиною, чого наразі, вочевидь, ще немає. То ж законні підстави для формулювання позовної вимоги та її задоволення саме у наведеному позивачем в її позові вигляді в суду відсутні. Разом з тим, відповідно до норми ч.5 ст.84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Відтак, після народження спільної дитини сторін позивач зберігатиме право на отримання призначених цим рішенням суду аліментів на своє утримання до досягнення такою народженою дитиною сторін трирічного віку без необхідності подальшого звернення до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача на користь та на утримання позивача, як дружини, до досягнення спільною дитиною сторін трирічного віку за умови подальшого проживання спільної дитини сторін із позивачем. Наведений вище правовий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 листопада 2018 року по справі №204/4346/16-ц Крім того,

Outcome: partial