Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частина житлового будинку [ADDRESS] , яка, за фактом спільного проживання, була ним успадкована після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , але не оформлена належним чином.\~Позивачка зазначила, що являється спадкоємцем за законом після померлого та прийняла спадщину, проте не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки крім неї спадкоємцем є відповідачка, яка не бажає приймати спадщину, однак не відмовилася від неї у визначений законом строк. У зв`язку з цим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.03.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського району Одеської області. Після її смерті спадщину за фактом спільного проживання прийняв її син [PERSON] , однак не оформив належним чином своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.02.2017 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] увійшла частина житлового будинку в розмірі 6/10 частин, розташованого на [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом після померлого [PERSON] прийняла спадщину, що підтверджується повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори №316/02-14 від 18.07.2024 року, однак нотаріусом було відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з наявністю ще одного спадкоємця. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.\~ Водночас, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19, вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, належним способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада. Враховуючи, що позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» її вимога про визнання права власності на спадкове майно підлягає судовому розгляду. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування. Тож, враховуючи викладене, а також те, що відповідачка не заперечує проти задоволення позову, визнає його в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved