Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У лютому 2024 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову позивач вказував, що 22.05.2023 суддя Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. видала судовий наказ про стягнення аліментів з [PERSON] у справі № 752/9593/23. Позивач проживав з відповідачкою однією сім?єю без реєстрації шлюбу з травня 2016. [INFO] у позивача та відповідачки народився син [PERSON] . Спільне життя у позивача та відповідачки не склалось та вони припинили спільно проживати з листопада 2021. Син [PERSON] залишився проживати з матір`ю за згодою позивача. При цьому сторони домовились, що позивач буде допомагати відповідачці утримувати дитину, буде забезпечувати фінансово, а відповідачка не буде перешкоджати позивачу спілкуватися з сином та брати участь у вихованні дитини. Після цього позивач не ухилявся від утримання сина, добровільно виплачував відповідачці аліменти, спілкуватися з сином особисто та телефоном, займався його вихованням. Оскільки син після цього часто хворів, то позивач в цей час перебував разом з ним в квартирі за місцем проживання відповідачки та дитини, щоб відповідачка могла працювати. Після введення на території України воєнного стану у зв`язку із повномасштабною агресією рф в лютому 2022, позивач був мобілізований до лав ЗСУ. Зазначає, що не маючи можливості бути поряд з сином та передавати кошти і необхідні речі особисто, позивач в межах своїх фінансових можливостей сплачував відповідачці на її банківський рахунок (карту) з травня по липень 2022 кошти. В серпні 2022 відповідачка в односторонньому порядку заблокувала банківський рахунок (карту), на яку позивач надсилав кошти на утримання дитини, та повідомила, що від позивача жодних коштів не потребує. При цьому припинила спілкування з позивачем і почала перешкоджати спілкуванню позивача з сином особисто та телефоном. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням зустрітися з сином чи принаймні поспілкуватися з ним телефоном, проте отримував відмову. Позивач зауважує, що не спілкувався та не бачився з сином понад рік. В рамках виконавчого провадження № 72022536 від 14.06.2023 з позивача стягуються аліменти в розмірі частини заробітку (доходу). Позивач зауважує, що вказаний розмір є значним та надмірним для позивача та порушує права інших осіб, яких позивач утримує та права самого позивача. Так, окрім сина [PERSON] , [INFO] у позивача є донька [PERSON] , [INFO] . З січня 2022 позивач проживає спільно з [PERSON] , яку він утримує матеріально, а також її неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею та перебувають виключно на утриманні їхньої матері та позивача, оскільки їх батько не бере участі в їх утриманні. Враховуючи викладене, зменшити розмір аліментів, визначених судовим наказом Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2023 у справі № 752/9593/23, які стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше 4 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття та просив вирішити питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.03.2024 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В судове засідання з`явився позивач та його представник, які зазначили, що підтримую позовні вимоги у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, його представника та відповідача, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 15.12.2017, про що зроблено відповідний актовий запис № 1747. У вказаному свідоцтві батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 22.05.2023 Голосіївським районним судом м. Києва видано судовий наказ № 752/9593/23, яким наказано стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживанні особи № 93437139 від 19.05.2023. 14.06.2023 головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72022536 щодо примусового виконання судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва № 752/9593/23, виданого 06.06.2023. Головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. 16.06.2023 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789 XII (78912) та набула чинності для України 27.09.91 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. ч. 8-9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 8 Закону України 71 "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 5 лютого 2014 року в справі N 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статтю 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що, окрім сина [PERSON] у нього є донька [PERSON] . З січня 2022 проживає спільно з [PERSON] , яку утримує та утримує її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом, [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва 13.12.2007, про що зроблено відповідний актовий запис № 1840. У вказаному свідоцтві батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Разом з цим, суд зазначає, що наявність іншої дитини на утриманні позивача, а саме [PERSON] , 2007 року народження не позбавляє відповідача права стягувати аліменти у встановленому порядку на дитину [PERSON] , й у встановленому розмірі. Також, як не позбавляє права позивача від виконання обов`язків з утримання й [PERSON] добровільно, як й права [PERSON] як матері [PERSON] на стягнення аліментів для утримання доньки в добровільному порядку або в судовому. Дійсно, в матеріалах справи наявні свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з них вбачається, що батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Тобто, на [PERSON] та [PERSON] як на батьків покладено обов`язок з утримання та виховання дітей відповідно до норм СК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено проживання із [PERSON] як із січня 2022 так і по теперішній час, як і під час відпусток позивач не проживає разом із нею та її малолітніми дітьми, що підтверджується Актом про фактичне проживання № 4 від 26.03.2024. Як встановлено судом, з 06.07.2022 позивач проходить службу у військовій частині [NUMBER] та приймає безпосередньо участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, що підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] від 17.10.2022 № 2859/1. Перебуваючи на військовій службі, позивач отримує посадовий оклад та додаткову грошову винагороду за безпосередню участь у бойових діях. Відповідно до деталізованого розрахунку грошового забезпечення та інших видів виплат позивача як військовослужбовця в/ч [NUMBER] за 2022-2023 позивач отримував грошове забезпечення, а саме: за 2022 рік: посадовий оклад у розмірі 15045,00 грн у червні, 15093,80 грн у липні, 15309,60 грн у серпні, 15309,60 грн у вересні, 15309,60 у жовтні, 15452,60 грн у листопаді, 15614,10 грн у грудні; додаткову винагороду в розмірі 32333,30 грн у червні, 79677,40 грн у липні, 100000,00 грн у серпні, 100000,00 грн у вересні, 100000,00 грн у жовтні, 100000,00 грн у листопаді, 75161,30 грн у грудні; у 2023 році: посадовий оклад в розмірі 15030,90 грн у січні, 22068,30 грн у лютому, 22068,30 грн у березні, 22068,30 грн у квітні, 23710,10 грн у травні. 23710,10 грн у червні, 23710,10 грн у липні, 23710,10 грн у серпні, 23710,10 грн у вересні, 23710,10 у жовтні, 23710,10 грн у листопаді, 23710,10 грн у грудні; додаткову винагороду в розмірі 93225,80 грн у січні, 100000,00 грн у лютому, 87096,80 грн у березні, 100000,00 грн у квітні, 100000,00 грн у травні, 100000,00 грн у травні, 100000,00 грн у червні, 100000,00 грн у липні, 100000,00 грн у серпні, 100000,00 грн у вересні, 45161,30 грн у жовтні, 100000,00 грн у листопаді, 100000,00 грн у грудні. Як вбачається з довідки (розділ «утримання за виконавчими листами аліменти, штрафи, пеня, кредитні спілки, інше») з позивача утримували на користь відповідачки в рамках виконавчого провадження № 72022536 від 14.06.2023 кошти у 2023т у розмірі 22720,00 грн у серпні, 17217,80 грн у жовтні, 22720,00 грн у листопаді, 22720,00 грн у грудні. Суд зазначає, що позивачем не надано жодного підтвердження щодо зміни його матеріального стану. Твердження позивача, що його матеріальний стан змінився максимально від того, що він сплачує офіційно визначені судовим наказом аліменти на сина [PERSON] не підтверджується документами наявними і матеріалах справи. Згідно довідки про заборгованість з виплати аліментів станом на 01.04.2024 середній місячний заробіток позивача, з якого утримані аліменти, не складає 100000,00 грн. У випадку наявності чи відсутності бойових завдань у позивача, пропорційно будуть нараховуватися як забезпечення, так і аліменти. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вищевикладене, аналізуючи надані докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивач є особою працездатного віку, не є інвалідом, належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, а також те, що зміна сімейного стану, народження дитини вплинула значним чином на його матеріальне становище, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано, суд вважає, що в даному випадку не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України. В порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed