Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

У липні 2024 року до [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Ковельської міської ради, в якому просить визначити йому додатковий строк 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивований тим, що після смерті його матері залишилось спадкове майно, яке складається зокрема із частки на квартиру [ADDRESS] . Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законодавством строк позивач не звернувся, оскільки не знав, що його матір була співвласником вказаної квартири. Лише в 2024 році від бабусі [PERSON] (відповідача) дізнався, що в 1993 році було видане свідоцтво про право власності на спірну квартиру з помилкою, не враховуючи всіх осіб, які проживали у квартирі на час приватизації. В 2018 році відповідним розпорядженням вказана помилка була виправлена, видане нове свідоцтво про право власності, відповідно до якого його матері належить частка в даній квартирі. Позивач, як спадкоємець першої черги, бажає реалізувати спадкові права після смерті матері за законом. Інші спадкоємці за законом: батьки [PERSON] - відповідачі [PERSON] та [PERSON] , а також її чоловік - відповідач [PERSON] спадщину не приймали, спір щодо спадкового майна відсутній. З урахуванням наведеного позивач просить визначити додатковий строк для звернення в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до вимог частини четвертої статті 274 ЦПК України визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, у заяві від 09.08.2024 клопотав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та залишити судові витрати за ним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, 24.07.2024 кожен зокрема подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Належним чином повідомлені відповідач [PERSON] та Ковельська міська рада в судове засідання не з`явилися, правом подати відзив на позов не скористалися. Враховуючи положення статті 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося (частина друга статті 247 ЦПК). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Суд встановив, що [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.06.1995), дочкою відповідачів [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.02.1974) та була дружиною відповідача [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15.05.1994). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 05.11.1993 власником квартири [ADDRESS] був вказаний лише відповідач [PERSON] (відповідач). Розпорядженням органу приватизації виконавчого комітету Ковельської міської ради №4 від 21.02.2018 у зв`язку із допущеною помилкою внесені часткові зміни у зазначене свідоцтво про право власності на житло, а саме включено до членів сім`ї громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживали за вказаною адресою. Отже, відповідно до виданого на підставі вищевказаного розпорядження свідоцтва про право власності №4 від 21.02.2018, [PERSON] була співвласником квартири [ADDRESS] . За даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, заповіт не посвідчувався (Інформаційні довідки № 77756469 та №77756482 від 24.07.2024). [PERSON] з 1998 і по день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , що підтверджено довідкою Тойкутської сільської ради Ковельського району № 140/3.48-ТК/2-24 від 14.02.2024. [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.11.2014). Відповідно до статті 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті1217,1218 ЦК). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України) У першу чергу право на спадкування за законом відповідно до приписів статті 1261 ЦК України мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частинами першою-третьою статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України) Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (статті 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини в силу статті 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, закон вимагає від спадкоємця, який бажає прийняти спадщину і не проживав із спадкодавцем, подати протягом шести місяців з дня смерті особи заяву про прийняття спадщини. У такий спосіб досягається стабільність суспільних відносин не лише у спадкових правовідносинах, але й у відносинах щодо набуття і подальшої реалізації права власності. Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Суд переконався, що спору про спадкування після смерті [INFO] [PERSON] немає. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Інші потенційні спадкоємці своє право також не реалізували, під час судового розгляду справи у заявах від 24.07.2024 засвідчили відсутність спору щодо спадкового майна. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові №127/12911/18 від 02.11.2020 зазначив: «оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду». Наведені [PERSON] у позовній заяві причини неприйняття спадщини у визначений законодавством строк є поважними. Ураховуючи викладене, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк два місяці для реалізації спадкових прав. Судові витрати залишити за позивачем за його клопотанням.

Outcome: approved