Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

16 вересня 2024 року [PERSON] через свого представника [PERSON] в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС звернулася до суду з заявою окремого провадження, визначивши заінтересованою особою [PERSON] , відповідно до якого просить суд видати обмежувальний припис стосовно кривдника [PERSON] та встановити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] терміном на шість місяців, поклавши на нього наступні обов`язки: 1) заборонити прибувати в місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити наближатися на 100 метрів до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та інших місць частого відвідування постраждалої особи [PERSON] ; 3) заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви зазначає, що заявник [PERSON] доводиться матір`ю [PERSON] та вони проживають разом у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що належить їм на праві спільної сумісної власності. Після того як помер чоловік заявника, [PERSON] почав знущатися з неї, зокрема спочатку вчиняв сварки та скандали, здійснював психологічне насильство у родині, а пізніше став застосовувати фізичну силу до заявника. При цьому, заявниця тривалий час терпіла знущання сина та до поліції не зверталась через відчуття сорому та маючи сподівання на виправлення сина. Натомість, в подальшому ситуація почала тільки погіршуватися, між сторонами постійно виникають сварки та конфлікти, заявниця вимушена постійно викликати поліцію, просити допомоги у сусідів та у старшого сина. У заявниці кожного дня виникає почуття тривоги та занепоєності щодо дій свого сина, вона відчуває страх за своє життя та здоров`я, адже син проявляє агресію та не контролює свою поведінку. Під час нападів [PERSON] намагається відібрати у [PERSON] грошові кошти, трощить її особисті речі, погрожує розправою та застосовує фізичне насильство. [PERSON] ніколи не здійснює покупки продуктів харчування, речей побутового вжитку, не сплачує комунальні послуги, натомість вимагає від [PERSON] гроші, забезпечувати його всім необхідним, щоразу погрожуючи позбавити її життя, а саме стверджує, що «ножичком почікає», отруїть, спалить квартиру. [PERSON] постійно висловлюється нецензурною лайкою в бік [PERSON] , погрожує їй та всіляко залякує. Протягом останніх трьох років ситуація значно погіршилася та [PERSON] систематично застосовує до заявниці фізичне і психологічне насильство, регулярно знаходиться у стані алкогольного та/або наркотичного сп`яніння та саме в такому стані є особливо агресивним. Щонайменше п`ять разів за 2024 рік відносно [PERSON] органом поліції виносилися термінові заборонні приписи. Патрульні екіпажі поліції, що прибувають за викликом потерпілої [PERSON] або її сусідів, зазвичай забирають [PERSON] у кайданках до відділення поліції зважаючи на його агресивну та неконтрольовану поведінку. 10 вересня 2024 року внаслідок безпідставної агресії з боку [PERSON] заявник вчергове зазнала фізичного насильства від свого сина, отримавши тілесні ушкодження у вигляді синців. Кривдник бив, хапав, штовхав та тягав заявника, трощив меблі та речі, виламав двері. Наразі [PERSON] продовжує вчиняв психологічне насильство по відношенню [PERSON] , шляхом висловлення образ та погроз, нецензурної лайки, висловленої на адресу матері, а також шляхом телефонних погроз, під час яких погрожує застосуванням тілесних ушкоджень [PERSON] . Заявник вважає, що її подальше спільне проживання в одній квартирі з сином [PERSON] є неможливим, оскільки існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника через поведінку її сина. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2024 року зазначена справа розподілена та передана судді Колесніченко О.В. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року заява прийнята до розгляду та відкрите провадження в порядку окремого провадження з призначенням судового засідання з викликом заявника та заінтересованої особи. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, наполягаючи на її задоволенні з наведених у ній підстав. Зазначила, що незважаючи на те, що є пенсіонером продовжує працювати у лікарні ім. Мечникова сестрою-хазяйкою, завжди намагалася підтримати сина, проте гнів від всіх своїх невдач в особистому житті він зганяє на ній і щодалі, то ситуація все гірше. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило, що згідно абз. 2 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності. Свідок [PERSON] , будучи допитаним під присягою, в судовому засіданні показав, що доводиться заявнику сином, а [PERSON] - старшим рідним братом. Свідок показав, що його матір [PERSON] та його молодший брат [PERSON] спільно проживають за адресою: [ADDRESS] . Так, у 2015 році помер батько та після цього [PERSON] почав себе поводити неадекватно по відношенню до матері, а саме систематично, знаходячись у стані сп`яніння (алкогольного та/або наркотичного) влаштовує скандали та погроми вдома, що проявляється у висловлюванні нецензурною лайкою в бік матері, приниженні її, погрозами її життю та здоров`ю, фізичною розправою. Матір неодноразово телефонувала свідкові за допомогою у зв`язку з тим, що [PERSON] принижує її, кричить, висловлюється нецензурною лайкою, виламує двері, б`є посуд, все трощить в квартирі. Декілька разів свідок приїздив до матері та ремонтував двері та меблі, які пошкодив його брат. Свідок проводив зі своїм молодшим братом [PERSON] профілактичні бесіди з приводу домашнього насильства відносно матері, під час яких [PERSON] впевнював, що більше не вчинятиме домашнього насильства по відношенню до матері, проте через деякий час [PERSON] почав поводити себе так само, після чого на адекватний контакт не йде, не вважає необхідним проходити лікування. Приблизно у 2016 році [PERSON] завдав [PERSON] тілесні ушкодження, вона зверталася до лікарні, знімала побої, проте в поліцію не заявляла через побоювання подальшого насильства стосовно себе. Свідок також пояснив, що матір кожного разу намагалася запобігти скандалам, розмовляти з молодшим братом, проте він не змінював своєї поведінки, продовжував ображати, принижувати та знущатися з матері, внаслідок чого остання неодноразово вимушена була викликати поліцію. Проте, не зважаючи навіть на виклики поліції та притягнення до відповідальності, [PERSON] не змінює своєї поведінки по відношенню до матері. Більш того [PERSON] ніде не працює, продукти харчування та інші необхідні речі для повсякденного життя не здійснює, через що вимагає від матері гроші. Зазвичай матір дзвонить свідкові за допомогою та слухавку не кладе, таким чином, свідок неодноразово чув як його молодший брат знушається з матері, трощить все, погрожує фізичної розправою, наносить побої, зокрема, в останнє завдав тілесних ушкоджень, що призвело до набряку коліна та тривалого лікування і донині. 11 вересня 2024 року, після завершення дії термінового заборонного припису, [PERSON] , перебуваючи у стані сп`яніння, прибув до квартири та вчинив погром у квартирі, принижував, дуже ображав матір, погрожував фізичною розправою, штовхав, заподіяв синців. Свідок [PERSON] , будучи допитаною під присягою, в судовому засіданні показала, що проживає за адресою: [ADDRESS] , та доводиться заявнику сусідкою, з якою проживають на одному поверсі та підтримують добросусідські відносини. Разом з нею мешкає її син [PERSON] . Так, після повномасштабного вторгнення рф на територію України свідок вимушено поїхала за межі України, а в 2023 році повернулася додому, проте побачивши [PERSON] була здивована погіршенням його зовнішнього вигляду, неохайним, різким, постійно у стані сп`яніння, став схожим на особу яка стабільно зловживає алкоголем чи наркотиками. Неодноразово, починаючи з 2023 року, [PERSON] була свідком подій, що відбувалися в квартирі [ADDRESS] , систематично спостерігала, що [PERSON] по влаштовує скандали і трощу у квартирі, висловлюється нецензурною лайкою на адресу матері, погрожує фізичною розправою, виламує двері в квартирі, б`є посуд, техніку та все в квартирі. [PERSON] сама декілька разів викликала поліцію та повідомляла про насильство відносно сусідки з боку її сина, через реальні побоювання за її життя. Свідок декілька разів розмовляла з [PERSON] з приводу його поведінки по відношенню до своєї матері, але щоразу під час розмови він ховав очі та нічого не говорив. Останнього разу [PERSON] стала свідком скандалу, який відбувся 11 вересня 2024 року, коли [PERSON] , перебуваючи у стані сп`яніння знову почав трощити все в квартирі, вибив двері на балконі, викинув п`ятилітрову пляшку з вікна на перехожих, висловлював погрози фізичної розправи [PERSON] , нецензурно принижував та штовхав її, кидався, внаслідок чого знову викликали поліцію і йому видали терміновий заборонний припис н а10 днів, проте щоразу по закінченні дії заборонних приписів він повертається і кожного разу стає дедалі гірші наслідки його погромів і його знущання неможливо терпіти навіть сусідам у будинку. Суд, вислухавши усні пояснення заявника, допитавши свідків, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зібрані докази, як окремо, так і в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступних міркувань та встановлених у судовому засіданні обстави. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Так, ще 13 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР за фактом побиття її сином в ніч 12 лютого на 13 лютого 2015 року (бив її руками по голові, душив руками за шию, табуреткою бив її по верхнім кінцівкам), у зв`язку з чим згідно висновку судово-медичної експертизи № 615 від 13 лютого 2015 року у [PERSON] виявлені ушкодження у вигляді: синців голови та обох верхніх кінцівок, саднин верхньої кінцівки, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в термін, на який вказує обстежена. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (а.с. 41-42). З відповіді Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 6813/105/05-2024 від 05 серпня 2024 року (а.с. 6-7) вбачається, що у період часу з 01 січня 2021 року по 19 липня 2024 року на спецлінії «102» ГУНП обліковується одне повідомлення від [PERSON] про правопорушення, вчинене за адресою: [ADDRESS] , зокрема: 11 лютого 2024 року о 02:20 год. з абонентського номеру телефону [NUMBER] надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , зараз син, [PERSON] , знову в неадекватному стані дзвонить в домофон, погрожує фізичною розправою, домашнє насильство вчиняє систематично. Дане повідомлення прийнято, внесено до електронної картки № [NUMBER] , передано до Дніпровського РУП ГУНП, де зареєстровано до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події 11 лютого 2024 року за № 4129. На місце події 11 лютого 2024 року направлено наряд Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту Національної поліції України. 11 лютого 2024 року о 03:52 год. поліцейським УПП в Дніпропетровській області складено електронний рапорт, згідно якого за вищевказаною адресою виявлено заявницю, яка повідомила, що її син [PERSON] , [INFO] , неодноразово вчиняє щодо неї домашнє насильство психологічного характеру. Також у період з 01 січня 2021 року 00:00 год. по 18 липня 2024 року 23:59 год. на адресу виклику: [ADDRESS] , обліковується п`ять повідомлень, зокрема: 1) 27 січня 2024 року о 23:54 год. з абонентського номеру телефону [NUMBER] надійшло повідомлення про те, що за адресою: [ADDRESS] , син погрожує матері [PERSON] , заявниці зателефонувала подруга та просила викликати поліцію. Зазначене повідомлення прийняте, внесене до електронної картки, передано до ДРУП, де зареєстроване в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події. 27 січня 2024 року на місце направлено наряд УПП в Дніпропетровській області; 2) 28 січня 2024 року о 00:02 год. з абонентського номеру телефону [NUMBER] надійшло повідомлення про те, що за адресою: [ADDRESS] , свекруху ( [PERSON] ) б`є молодший син (37 років), сама жінка боїться викликати поліцію, син ламає все у квартирі, поводиться неадекватно, можливо нетверезий або знаходиться під дією якихось речовин. Дане повідомлення прийняте, внесене до електронної картки, передане ДРУП, де зареєстроване в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події; 3) 10 лютого 2024 року о 22:51 год. з абонентського номеру телефону [NUMBER] надійшло повідомлення про те, що за адресою: [ADDRESS] , зараз подругу б`є син, усе трощить в квартирі, минулого разу син кричав, що в нього є пістолет на балконі, домашнє насильство чинить систематично. Дане повідомлення прийняте, внесене до електронної картки, передане ДРУП, де зареєстроване в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події. 10 лютого 2024 року на місце події направлено наряд УПП в Дніпропетровській області; 4) 24 травня 2024 року о 20:56 год. з абонентського номеру телефону [NUMBER] надійшло повідомлення про те, що за адресою: [ADDRESS] , зараз буянить сусід [PERSON] , вибиває двері квартири матері. Дане повідомлення прийняте, внесене до електронної картки, передане ДРУП, де зареєстроване в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події. 24 травня 2024 року на місце події направлено наряд УПП в Дніпропетровській області; 5) 16 червня 2024 року о 17:37 год. з абонентського номеру телефону [NUMBER] надійшло повідомлення про те, що за адресою: [ADDRESS] , сусід (37 років), в стані наркотичного або алкогольного сп`яніння крушить та все ламає у квартирі. Поліцію попрохала викликати матір ( [PERSON] ), періодично застосовує фізичну силу до неї. Вона наразі не встигла нічого повідомити, ймовірно син вихопив телефон. Вже неодноразово викликали поліцію. Швидка медична допомога не потрібна. Дане повідомлення прийняте, внесене до електронної картки, передане ДРУП, де зареєстроване в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події. 16 червня 2024 року на місце події направлено наряд УПП в Дніпропетровській області. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2024 року, що набрала законної сили 02 квітня 2024 року, у справі № 203/1056/24 (провадження № 3/0203/578/2024) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., зокрема адміністративне стягнення накладене за те, що 10 лютого 2024 року о 22:52 год. [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , умисно погрожував тілесним ушкодженням та фізичною розправою по відношенню своєї матері [PERSON] , вчинивши домашнє насильство психологічного характеру (а.с. 47). Окрім цього, постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2024 року, що набрала законної сили 02 квітня 2024 року, у справі № 203/799/24 (провадження № 3/0203/466/2024) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., зокрема адміністративне стягнення накладене за те, що 27 січня 2024 року приблизно о 18:00 год. за місцем мешкання, а саме за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння ображав нецензурною лайкою, штовхав, погрожував фізичною розправою своїй матері [PERSON] , чим міг завдати психологічного чи фізичного болю (а.с. 48). Також, судом встановлено, що [PERSON] 28 січня 2024 року, 10 лютого 2024 року, 16 червня 2024 року та 11 вересня 2024 року виносилися тимчасові заборонні приписи строком по 10 діб у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно своєї матері [PERSON] (а.с. 43, 44, 45, 46). Про завдання окрім домашнього насильства фізичного та психологічного характеру також і домашнє насильство економічного характеру свідчать покази свідків про пошкодження особистих речей, техніки, посуду заявниці, хатніх меблів, в тому числі дверей, показання яких повністю узгоджуються з доданими представником заявника світлинами про характер і значний обсяг пошкоджень, заподіяних у квартирі, виламаних дверей за подіями 11 вересня 2024 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеними обставини систматичного вчинення домашнього насильства [PERSON] фізичного, психологічного та економічного характеру відносно своєї матері [PERSON] . Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей). Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно ч. ч. 2, 3ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису. «Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису. Отже, за результатами оцінки досліджених доказів, суд дійшов переконання, що через систематичне домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру, що проявляється у нанесені побоїв, застосуванні словесних образах, погрозах і залякуваннях, що вчиняє [PERSON] відносно своєї матер, знищенні та пошкодженні її речей, заявник як особа, що постраждала від систематичного домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом № 2229-VIII, а відтак, суд вбачає підстави для видачі обмежувального припису з покладенням на заінтересовану особу відповідних заборон. На думку суду, видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника, який впродовж дії припису буде позбавлений права на спілкування з заявником. Також зважаючи на тривалість та систематичність застосування насильства психологічного характеру кривдником до постраждалої особи, враховуючи психологічний стан заявника, а також її вік та стан здоров`я, вказані вище обмеження суд вважає за необхідне застосувати терміном на шість місяців. Вирішуючи питання щодо заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, суд бере до уваги, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є співвласником цієї квартири разом з матір`ю [PERSON] та старшим братом. Оскільки встановлено, що факти систематичного домашнього насильства мали місце за адресою спільного проживання заявника та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , факти усіх проявів насильства (фізичного, психологічного та економічного характеру) мали місце саме під час спільного проживання, суд вважає за необхідне встановити заборону перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] . Зважаючи на форми прояву встановленого в судовому засіданні систематичного домашнього насильства, також підлягають задоволенню вимоги щодо заборони наближатися на 100 метрів до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та інших місць частого відвідування постраждалої особи [PERSON] , в тому числі за відомим місцем її оботи; заборони ведення листування, телефонних переговорів з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. При цьому, суд зазначає, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є\~легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи з урахуванням того, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи, зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19. Згідно ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. На підставі ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved