Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

15 липня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на статті 104, 105, 110,112 СК України, просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 16. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 16. [INFO] в них народилась дочка [PERSON] , батьком якої є відповідач. Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що після досягнення дочкою сторін трирічного віку, стосунки між позивачем та відповідачем почали поступово руйнуватися через те, що відповідач менше уваги приділяв родині та вихованню дитини. Тому між сторонами почали виникати постійні суперечки, які іноді переходили у сварки. Протягом одинадцяти років сумісного життя позивач неодноразово намагалась налагодити нормальні сімейні стосунки з відповідачем, але благополучне сімейне життя не склалося. Псування сімейних відносин призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних стосунків, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, змінилося ставлення один до одного, втрачено почуття любові та взаєморозуміння. З березня 2022 року до грудня 2023 року ведення спільного господарства мало нерегулярний та нестабільний характер, відповідач на прохання надавав один раз на два місяці матеріальну допомогу у розмірі 10 000 гривень на утримання дитини та сплату комунальних послуг. З грудня 2023 року ведення спільного господарства остаточно припинилося, з того часу сторони не підтримують шлюбно - сімейних відносин. На даний час позивач з дочкою проживає у батьків, а відповідач залишився проживати у їхній спільній квартирі в [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з позивачем. На підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 01 лютого 2024 року у справі №377/972/24 з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач не заперечує щодо участі відповідача у вихованні та спілкуванні з дитиною, у разі виникнення спірних питань щодо виховання дочки вирішуватиме їх у судовому порядку. Спір щодо розподілу спільного майна між сторонами ще не вирішений. Ухвалою судді від 01 серпня 2024 року, після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 06 вересня 2024 року. Ухвалою суду від 06 вересня 2024 року відкладено судове засідання на 23 вересня 2024 року на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України. Позивач [PERSON] у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов відповідач не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280 - 282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 23 вересня 2024 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 16. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с. 17). [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , відповідач у справі, матір`ю - [PERSON] , позивач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 червня 2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до справи (а.с. 18). Як видно з паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 01 квітня 2009 року [PERSON] , витягу з реєстру територіальної громади №2024/000384615 від 12 січня 2024 року, копії яких долучені до справи, позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 28.12.2016 (а.с.11-12). Відповідно до паспорта серії [NUMBER] від 20 січня 2001 року [PERSON] , копія якого долучена до справи, інформації №15-08/1332 від 18 липня 2024 року, яка надійшла до суду 01 серпня 2024 року від Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 27.12.2016 ( а.с.13-15, 25). Неповнолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за однією адресою разом із батьками та матір`ю, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/008061136 від 08 липня 2024 року, копія якого долучена до справи ( а.с.21). Як убачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача [PERSON] до суду з цим позовом стало те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини через різні погляди на шлюб та сім`ю, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, з грудня 2023 року спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За змістом частини другої статті 18, статті 51, частини третьої статті 56, частини першої статті 110 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Як убачається із змісту позовної заяви, після розірвання шлюбу неповнолітня дочка сторін залишається проживати разом з позивачкою. Питання щодо матеріального утримання дитини вирішено в судовому порядку. Питання щодо поділу спільного майна між сторонами не вирішено. Ураховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила залишити їй прізвище [PERSON] , тому суд доходить висновку про необхідність залишення їй після розірвання шлюбу прізвища [PERSON] . Під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 6 частини першої статті 264 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Позивач [PERSON] при поданні позовної заяви сплатила судовий збір у сумі 1 211 гривень 20 копійок, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.3763861024.1 від 15 липня 2024 року (а.с.2). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 1). За таких обставин за правилами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути судовий збір у сумі 1 211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved