Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 28.04.2001 року [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 172, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Мають двох спільних повнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та одну спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що спільний син позивача та відповідачки проживає разом з мамою, і вона фактично утримує його сама, просить визначити місце проживання разом з нею. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просить розглядати справу без його участі. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином суд вважає, що сім`я сторін розпалась, та поновити її на теперішній час не має можливості. Щодо судових витрат, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в дохід бюджету судовий збір у розмірі 1211,20грн.

Outcome: approved