Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії. Зазначав, що до 2018 року він та [PERSON] були пов`язані спільною діяльністю у ТОВ «Лайт Конверс ЛТД». 11.05.2010 Державний департамент інтелектуальної власності МОН України видав Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] на комп`ютерну програму «[INFO]», співавторами якої є він та [PERSON] . [PERSON] є патентним повіреним України та представляв його інтереси та інтереси [PERSON] .. У 2018 році будь-які відносини між ним та [PERSON] і ТОВ «Лайт Конверс ЛТД» були припинені. Він став засновником ТОВ «Л8». У 2019 він прийняв рішення про участь його команди ТОВ «Л8» та представлення програмного забезпечення «[INFO]» власної розробки у всесвітньо-відомій виставці «Prolight+Sound» у Німеччині, що проводиться франкфуртським організатором торгових ярмарків і виставок «Messe Frankfurt» (02-06 квітня 2019). 01.04.2019 напередодні проведення виставки, до нього звернувся організатор виставки Наталі Рюттер та його було повідомлено, що організатор виставки отримав Лист-вимогу щодо поваги прав інтелектуальної власності від 20.03.2019. Лист-вимога мав наступний зміст: [PERSON] представляє інтереси [PERSON] , у зв`язку з чим направляє Лист-вимогу. Він та [PERSON] є співавторами комп`ютерної програми [INFO] згідно свідоцтва № [NUMBER] ; у 2018 році «відбувся конфлікт, що став причиною «неправомірних дій»; - «внаслідок незаконного присвоєння продуктів інтелектуальної власності інших осіб та привласнення матеріальних активів інших осіб, у тому числі в Німеччині, вчинених паном [PERSON] ми змушені брати участь у процесі»; він «незаконно використав доступ до Інтернет-сайтів та електронних адрес, що належать юридичній особі, українській компанії Лайтконверс ЛТД»; він «грубо порушив права інтелектуальної власності [PERSON] на патент, авторські права, на програмні продукти та торговельні марки»; його дії мають виключно кримінальний характер. [PERSON] вимагав від організатора: 1) «встановити наявність права власності на комп`ютерну програму [INFO], патенти та торговельні марки, які будуть використовуватися на заході до надання остаточної згоди на розміщення експозиції ТОВ «Л8»; 2) «отримати пояснення щодо можливого використання TOB «Л8» позначень, посилань та будь-яких фрагментів комп`ютерної програми [INFO] та інших об`єктів права інтелектуальної власності»; 3) «в разі виявлення порушень, обмежити участь ТОВ «Л8» у випадку, якщо це стосується дотримання прав інтелектуальної власності та підтримання належної репутації організатора виставки». Вказаним Листом-вимогою, в якому його безпідставно обвинувачують у порушенні прав інтелектуальної власності інших осіб, вчиненні дій кримінального характеру, відповідачами поширено недостовірну інформацію, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати недостовірною та такою, що порушує його честь, гідність і ділову репутацію інформацію, зазначену у Листі-вимозі щодо поваги прав інтелектуальної власності від 20.03.2019, зокрема, фактичні твердження щодо вчинення ним: - присвоєння продуктів інтелектуальної власності інших осіб та привласнення матеріальних автивів інших осіб, у тому числі в Німеччині; - використання доступу до Інтернет-сайтів та електронних адрес, що належать юридичній особі, українській компанії ТОВ «Лайтконверс ЛТД»; - порушення права інтелектуальної власності [PERSON] на патент, авторські права на комп`ютерну програму та торговельні марки; дій кримінального характеру. Заборонити [PERSON] та [PERSON] поширювати зазначену недостовірну інформацію. Зобов`язати [PERSON] від імені [PERSON] здійснити спростування недостовірної інформації шляхом направлення організатору виставки "Prolight+Sound", компанії Frankfurt GmbH (Мессе Франкфурт ГмбХ) на електронну адресу та поштову адресу Листа-спростування недостовірної інформації із перекладом резолютивної частини рішення у цій справі на англійську мову. Заперечуючи проти позову, [PERSON] у відзиві на позов, вказав на те, що він разом із позивачем є співавтором комп`ютерної програми «[INFO]». Так звана «власна розробка» позивача - програмне забезпечення «[INFO]» є ніщо іншим, як комп`ютерною програмою «[INFO]». У зв`язку із цим, він звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом за захистом свого порушеного авторського права на комп`ютерну програму. Позов обґрунтований тим, що зі сторони [PERSON] та ТОВ «[INFO]» має місце протиправне (недозволене) внесення змін до цієї комп`ютерної програми, в тому числі - щодо його назви (протиправна зміна назви комп`ютерної програми «[INFO]» на «програмне забезпечення «[INFO]»), спотворення інформації про управління правами на комп`ютерну програму у спосіб протиправного внесенням до цієї інформації відомостей про наявність прав на комп`ютерну програму у ТОВ «[INFO]», а не його співавторів, протиправне надання прав на комп`ютерну програму іншій особі без дозволу та згоди [PERSON] (ТОВ «[INFO]»). До матеріалів справі № 760/16961/19 [PERSON] було надано Висновок експерта № 2-26/04 від 26.04.2019 року за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, підготовленого для подання до суду, який був виготовлений експертом [PERSON] . Згідно з зазначеним висновком твір «[INFO] є переробкою твору Комп`ютерна програма «[INFO]» та твору «Комп`ютерна програма «[INFO]». Крім того, на підставі його заяви [PERSON] слідчим відділом Шевченківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції закінчено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 012019100100008656. Підставою для відкриття кримінального провадження є його заява [PERSON] про те, що керівник та засновник ТОВ «Л8» та ТОВ «ЛС.ЮА» [PERSON] у період липня 2018 року привласнив майнові права на твір (комп`ютерну програму) «[INFO]», що перебувала у його віданні, а також доходи від її реалізації, чим спричинив заявнику значного матеріального збитку. Проведеною у даному кримінальному провадженні судовою експертизою (висновок експерта від 12.03.2020 року № 19/9/1/1-1-127-СЕ/19-19/23/2-1/18-19-СЕ/19, експертиза проведена Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України) встановлено, що [INFO] є переробкою комп`ютерної програми [INFO]» та не є самостійним оригінальним твором, відмінним від комп`ютерної програми [INFO]». Крім того, на початку 2019 року було виявлено технічну несправність функціонування комп`ютерної програми «[INFO]» на пристроях працівників ТОВ «Лайт Конверс ЛТД» - не здійснювався запуск програми через помилку авторизації ліцензійних ключів та вимогу встановити оновлення. З метою встановлення причини виходу з ладу ключів апаратного захисту комп`ютерної програми (програмного засобу) «[INFO]», у відповідності до вимог Закону України «Про судову експертизу», ТОВ «Лайт Конверс ЛТД» було замовлено проведення експертизи. Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення комп`ютерно-технічної експертизи інформації, що оприлюднена у глобальній мережі Інтернет від 12.06.2019 № 3-12/06 експертом встановлено, що під час спроби запуску програмного засобу «[INFO]» версії 59.37. після обміну даними з глобальною комп`ютерною мережею Інтернет відбулась зміна стану ключа захисту програми таким чином, що ключ перестав сприйматись програмним засобом цієї та ранніх версій як справжній. Експерт дійшов висновку, що запуск програмного засобу «[INFO]» після нетривалого обміну даними з системою, яка має ІР-адресу [NUMBER] , призводить до зміни стану ключа захисту програмного забезпечення, після якої цей ключ при спробах запуску як цієї версії програмного засобу, так і попередніх, зокрема 57.050 та 59.25, не розпізнається як дійсний і, відповідно, функціонування програмного засобу «[INFO]» стає неможливим. Таким чином, внаслідок спроби запуску програмного засобу «[INFO]» з доступним з`єднанням з мережею Інтернет, ключ захисту зазначеного програмного засобу зазнає змін, внаслідок яких в подальшому не може бути використаний для активації програмного засобу «[INFO]» версії 59.37 та його попередніх версій, зокрема 57.050 та 59.25, що робить неможливим подальше використання програмного засобу «[INFO]» з цим ключем. Зазначене є підтвердженням фактичного вибуття комп`ютерної програми «[INFO]» з-під його контролю, як співвласника авторських прав на цю комп`ютерну програму. Таким чином, наведене підтверджує факти, викладені Листом-вимогою та які позивач помилково вважає недостовірною інформацією, а також підтверджує факт присвоєння продуктів інтелектуальної власності - комп`ютерної програми «[INFO]», що є порушенням його права інтелектуальної власності. Позивачем здійснена без його дозволу, як співавтора комп`ютерної програми «[INFO]» недозволена переробка, внесено зміни до інформації про управління правами із правовласників виключено згадка мені іншого співавтора - [PERSON] та включено інформацію про наявність прав на цю комп`ютерну програму у ТОВ «Л8». Крім того, позивачем без його відома та згоди надано право ТОВ «Л8» використовувати торгівельну марку [INFO], його права на яку підтверджується Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № [NUMBER] , зареєстрований у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 27.08.2013. Оскільки він не надав згоди на використання торгівельної марки [INFO] у спосіб передачі права використовувати її ТОВ «Л8», зазначене дає йому право вважати про порушення його прав такими діями позивача. Отже, посилання у Листі-вимозі про порушення його прав на торговельну марку є достовірним, оскільки таке порушення відбулося за безпосередньої участі позивача. Крім того, звертає увагу на те, що застосоване у Листі-вимозі визначення дій позивача як дії «кримінального характеру» є оціночним судженням, оскільки ніщо в тексті цього Листа-вимозі не визначає позивача як «особу, що вчинила злочин», або називає позивача «злочинцем» тощо. Застосований вираз «дії особи ([PERSON]) мають кримінальний характер» є оцінкою дій позивача, вчинених раніше і які стали підставою для звернення із Листом-вимогою. Спосіб вкладення цієї оцінки дій позивача є вираженням суб`єктивної думки автора і погляду особи, яка написала Лист-вимогу, оскільки ніщо не забороняє на висловлення думок та наданню оцінці дій однієї особи відносно іншої. До того ж, матеріали кримінальної справи №12019100100006856 щодо вчинення [PERSON] кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 176 КК України, передані до Шевченківського районного суду м. Києва. В обвинувальному акті викладено, зокрема, наступне: «Так, на початку липня 2018 року у [PERSON] виник прямий корисливий злочинний умисел, направлений на незаконне розповсюдження комп`ютерної програми «[INFO]», на сайтах «[INFO]» та «[INFO]», а також інше умисне порушення авторського права і суміжних прав автора [PERSON] , шляхом переробки оригінальної комп`ютерної програми «[INFO]». З метою реалізації свого злочинного умислу, 13.07.2018 [PERSON] зареєстрував ТОВ «Л8», в якому став єдиним засновником та директором, через фінансово-господарську діяльність якого мав намір одноособово незаконно розповсюджувати твір (комп`ютерну програму) «[INFO]», без подальшої сплати авторської винагороди співавтору [PERSON] ....Так, на власних сайтах « [INFO] » та «[INFO]», без згоди співавтора [PERSON] , директор ТОВ «Л8» [PERSON] у липні 2018 року в робочий час за адресою м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, офіс 168, реалізуючи свій прямий злочинний умисел з метою власного збагачення з корисливих мотивів незаконно розповсюдив комп`ютерну програму «[INFO]» шляхом опублікування, тобто довів її до відома публіки таким чином, що її представники могли здійснити доступ до вказаного об`єкту з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором із можливістю її подальшого платного використання після здійснення відповідної оплати на рахунки ТОВ «Л8» та отримання від ТОВ «Л8» необхідних ключів доступу, які надають технічну можливість переведення демоверсій комп`ютерної програми у робочий стан із набором доступних функцій, який залежить від придбаної ліцензії. У період з 13.07.2018 по 08.08.2018 в денний час доби [PERSON] , перебуваючи за адресою [ADDRESS] , реалізуючи свій прямий корисливий умисел, направлений на незаконне розповсюдження комп`ютерної програми «[INFO]» з метою власного збагачення вчинив інше умисне порушення авторського права співавтора [PERSON] , шляхом незаконної переробки оригінальної комп`ютерної програми «[INFO]», за допомогою часткових технічних переробок, що не впливають на самостійність та оригінальність твору, а також замінив назву твору на нову назву, а саме - [INFO], вказавши себе як єдиного автора, приховавши, при цьому, співавторство [PERSON] ....Досудовим розслідуванням встановлено, що: Версії комп`ютерної програми «[INFO]» не є самостійними, оригінальними творами, відмінними від версій комп`ютерної програми «[INFO]» (свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 11.05.2010). Відповідно до дослідження мало місце перероблення комп`ютерної програми «[INFO]» (свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 11.05.2010) у версіях комп`ютерної програми «[INFO]». В обсязі наданих на дослідження документальних матеріалів розмір збитків, завданих ТОВ «Лайт Конверс ЛТД» внаслідок неправомірного використання відтворення або перероблення програми «[INFO]» (її самостійних частин) в комп`ютерній програмі «[INFO]», складає: - з 13 липня 2018 р. по 30 серпня 2019 р. в іноземній валюті - 9927,50 євро, 16515,00 дол. США; - з 13 липня 2018 року по 28 серпня 2019 року в національній валюті - 821048,88 грн.» ....У період з 13.07.2018 по 08.08.2018 в денний час доби [PERSON] , перебуваючи за адресою [ADDRESS] , реалізуючи свій прямий корисливий умисел з метою власного збагачення вчинив інше умисне порушення авторського права співавтора [PERSON] шляхом незаконної переробки оригінальної комп`ютерної програми «[INFO]», за допомогою часткових технічних переробок, що не впливають на самостійність та оригінальність твору, а також замінив назву твору на нову назву, а саме - [INFO], вказавши себе як єдиного автора, приховавши при цьому співавторство [PERSON] . З 13.07.2018 по 30.08.2019, перебуваючи за адресою [ADDRESS] , внаслідок незаконного розповсюдження та перероблення комп`ютерної програми «[INFO]» через господарську діяльність власного ТОВ «Л8», [PERSON] отримав на особисті карткові рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] від ТОВ «Л8» ліцензійний платіж у розмірі 665 600,00 грн. за право користування ТОВ «Л8» комп`ютерною програмою «[INFO]», що не є самостійним, оригінальним твором, відмінним від версій комп`ютерної програми «[INFO]». Своїми умисними корисливими діями, що полягали у іншому умисному порушенні авторського права співавтора [PERSON] , [PERSON] спричинив останньому матеріального збитку у великому розмірі на суму 332 800,00 грн., що є 50% від отриманого [PERSON] ліцензійного платежу від ТОВ «Л8» за розповсюдження переробленої оригінальної комп`ютерної програми «[INFO]» під назвою «[INFO]». Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповіді на відзив позивач підтримав свою правову позицію, викладену у позові та просив його позов задовольнити у повному обсязі. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач підтримав свою правову позицію, викладену у відзиві та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У судовому засіданні представники позивача підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити у повному обсязі. [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до Листа-вимоги від 20.03.2019, адресованого організатору виставки Prolight+Sound Мессе франкфурт ГмбХ, відповідачі повідомили, що: «у 2017 році два співавтори [PERSON] та [PERSON] отримали документарне оформлення щодо комп`ютерної програми «[INFO]», що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] загальнодержавного рівня; вони також отримали свідоцтво № [NUMBER] на комп`ютерну програму «[INFO]»: Права між ними були розподілені в окремому договорі. Тривалий час відносини між авторами були врегульовані і вони працювали без конфліктів. Конфлікт, спричинений незаконними діями однієї сторони проти іншої, стався у липні 2018 року. До недавнього часу наша компанія була уповноважена представляти інтереси обох сторін. Однак, внаслідок незаконного присвоєння продуктів інтелектуальної власності інших осіб та привласнення матеріальних активів інших осіб, у тому в Німеччині, вчинених паном [PERSON] , ми змушені брати участь у процесі. Пан [PERSON] незаконно використав доступ до Інтернет-сайтів та електронних адрес, що належать юридичній особі, українській компанії ТОВ «Лайтконверс». Крім того, [PERSON] грубо порушив права інтелектуальної власності [PERSON] на патент, авторські права на програмні продукти та торговельні марки. Ми визначаємо ці дії як такі, що порушують репутацію та імідж як фізичної особи, так і компанії. Враховуючи, що дії однієї особи ([PERSON]) мають виключно кримінальний характер, і, згідно з німецьким законом § 263 Шахрайство, особа, яка має намір отримати незаконну матеріальну вигоду для себе або для іншої особи, заподіявши шкоду або збитки третій особі шляхом обману або підтримання такого обману, свідомо надаючи неправдиву інформацію або горюючи оригінальні факти, карається до п`яти років позбавлення волі або грошовим штрафом. Такі дії повинні бути різко кваліфіковані відповідними органами згідно чинного законодавства Німеччини. Індивідуальні особи та юридичні особи, які знають про порушення та не здійснюють жодних дій, можуть бути також притягнуті до відповідальності. Про це свідчить § 138. Неповідомлення про заплановані карані злочини Кримінального кодексу Німеччини. У цьому випадку ми представляємо інтереси постраждалої сторони ( [PERSON] ) та повідомляємо про деталі з його листом. На початку березня цього року ми виявили, що правопорушник має намір представити програмне забезпечення «[INFO]» від TOB «Л8» на заході, запланованому на 02-06 квітня у Франкфурті, Німеччина. Ми виявили вказаний факт з допису у Facebook, зробленого [PERSON] . У той же час інформація про продукт «[INFO]» постійно доступна на веб-сайті TOB «Л8». Будь ласка, майте на увазі, що використання (демонстрація, показ, пропонування для продажу) комп`ютерної програми [INFO] без згоди автора є незаконним. Зважаючи на вищезазначене, спираючись на цивільне, кримінальне та процесуальне законодавство Німеччини та Європейського Союзу, загальні правила вирішення досудових конфліктів, цим листом вимагаємо: - Встановити наявність права власності на комп`ютерну програму [INFO], патенти та торговельні марки, які будуть використовуватися на заході до надання остаточної згоди на розміщення експозиції ТОВ «Л8» - Отримати пояснення щодо можливого використання ТОВ «Л8» позначень, посилань та будь-яких фрагментів комп`ютерної програми [INFO] та іншихї об`єктів права інтелектуальної власності (будь ласка, див. копії у додатках) - В разі виявлення порушень, обмежити участь ТОВ «Л8» у випадку, якщо це стосується дотримання прав інтелектуальної власності та підтримання належної репутації організатора виставки». Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (частина четверта статті 32 Конституції України). Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і частинами другою та третьою статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати й передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади й незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки й поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 8 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46). За змістом частини першої статті 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, згідно зі статтею 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положень статті 10 Конвенції, особливо якщо такі висловлювання стосуються публічної особи або посадової особи рівня суспільного значення, діяльність якої представляє суспільний інтерес. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень - ні. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»). Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не лише «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (KARPYUK AND OTHERS v. UKRAINE, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 6 жовтня 2015 року). Слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень - ні (LINGENS v. AUSTRIA, № 9815/82, § 46, ЄСПЛ, 8 липня 1986 року). Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. У свою чергу національна влада може втрутитися в процес реалізації норми статті 10 Конвенції, якщо, зокрема, це передбачено законом, направлено на захист репутації або інших прав осіб і є необхідним у демократичному суспільстві. За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки й напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту. Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти, чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена в судовому порядку. (такі висновки суду відповідають висновкам, викладеним, зокерема, у постановах Верховного Суду від 20 травня 2019 року у справі № 591/7099/16-ц (провадження № 61-34159св18); від 19 червня 2019 року у справі № 380/951/17 (провадження № 61-31057св18). Як установлено судом, відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] є авторами комп`ютерної програми «[INFO]», дата реєстрації 11.05.2010. У 2019 році за захистом своїх порушених прав [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Л8», [PERSON] про визнання авторського права (співавторства) на твір та припинення порушення (цивільна справа № 760/16961/19). Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20.07.2021, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.07.2022, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Крім того, установлено, що у провадженні Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві перебувало кримінальне провадження № 12019100100006856, відомості щодо якого внесено 18.07.2019, в рамках якого [PERSON] 05.06.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 176 КК України та 31.08.2020 [PERSON] повідомлено зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 176 КК України Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні затверджено 29.10.2020. Отже, між [PERSON] і [PERSON] виник спір щодо використання твору - комп`ютерної програми «[INFO]», авторами якого вони є. Зі змісту Листа-вимоги від 20.03.2019, адресованого організатору виставки Prolight+Sound Мессе франкфурт ГмбХ, вбачається те, що відповідачі фактично звернулися до організатора виставки з метою недопущення порушення авторських прав [PERSON] . З урахуванням стилістики поширеної відповідачами інформації у Листі-вимозі, застосованих мовних зворотів та відсутності посилань на конкретні факти, викладена інформація у листі є суб`єктивною думкою відповідачів, їх критичними вислювлюваннями та оціночними судженнями, а тому не є недостовірною інформацією, що підлягає судовому захисту шляхом її спростування, згідно з визначеним статтею 277 ЦК України порядком.. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеною в пункті 46 рішення у справі «Lingens v. Austria» від 8 липня 1986 року, зазначено, що наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень - ні. Особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення, не може бути зобов`язана доводити їхню правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбачено статтею 10 Конвенції. Ураховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed