Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

26.04.2024 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява адвоката Литовченка Сергія Івановича, який діє в інтересах [PERSON] , у якій просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок садибного типу № [NUMBER] з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., що розташований в [ADDRESS] . Обгрунтовуючи заявлені вимоги посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті позивач звернулась до Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини. 19.01.2008 була заведена спадкова справа № 46/2007. До складу спадкового майна входить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який не зареєстрований в установленому законом порядку. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 72063963 від14.03.2024 відмовлено в проведенні реєстраційних дій, оскільки не надано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під житловим будинком розташованої за вказаною адресою. У зв`язку із чим звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою від 01.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, витребувано у Балаклійській державній нотаріальній конторі Харківської області відомості щодо осіб, які звернулися із заявою про прийняття спадщини та оформили спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 17.05.2024 на виконання ухвали суду від 01.05.2024 надійшла відповідь, згідно якої до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщину за заповітом 19.01.2008 звернулась донька померлої [PERSON] [PERSON] та була заведена спадкова справа № 46/2008, 19.01.2008 із заявою про відмову від спадщини звернулась донька померлої [PERSON] , яка є спадкоємицею, згідно заповіту від 19.08.1992. Ухвалою суду від 28.06.2024 за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 08.08.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, її представником адвокатом Литовченко С.І. подано до суду заяву про проведення судового засідання без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовільнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суду не повідомив, заяв або клопотань від нього не надходило. Відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129\~Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] у с. Чепіль Балаклійського району Харківської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями паспорта, серії [NUMBER] , та свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , [INFO] померла мати позивача [PERSON] (копія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] ). Згідно довідки № 499/02-14 від 05.12.2023, Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області 19.01.2008 заведено спадкову справу № 46/2008 щодо мана померлої [INFO] [PERSON] . Спадкоємицею померлої є [PERSON] , вказане підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 12580522 від 19.01.2008. Як вбачається з виписки з погосподарської книги № 7 ( с. Чепіль» на 2021-2025 роки Чепільського старостинського округу Ізюмського району Харківської області станом на 01.01.2024, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] до 16.08.1980 особовий рахунок був відкритий на його ім`я. У зв`язку зі смертю [PERSON] з 16.08.1980 особовий рахунок був відкритий на ім`я [PERSON] . З архівного витягу протоколу № 4 засідання правління колгоспу ХІХ партз`їзду, наданого 05.01.2024 архівним відділом Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, вбачається, що членами правління було прийнято рішення про виділення [PERSON] присадибної ділянки 0,25 га. Згідно довідки Чепільського старостинського округу виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 03.11.2023, житловому будинку, в якому була зареєстрована та проживала [PERSON] присвоєна адреса: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки, виданої 31.10.2023 Балаклійським БТІ, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано, в архівних матеріалах інвентаризаційна справа відсутня. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 71267619 від 24.01.2024 зупинено розгляд заяви від 18.01.2024 щодо реєстрації прав та їх обтяжень до надання документів, що посвідчують речове право на житловий будинок. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 72063963 від 14.03.2024 відмовлено в проведенні реєстраційних дій, оскільки не додано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що позивач у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадковий будинок, не має можливості оформити спадщину після смерті матері [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на будинок підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved