Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь товариства заборгованість за договором позики № 78331684 від 25.06.2023 року в розмірі 34\~000 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 25.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 БАНК») та [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором було укладено договір позики №\~78331684, за умовами якого відповідачці надано грошові кошти в розмірі 8500 грн, а [PERSON] зобов`язалася повернути позикодавцеві вказану суму та сплатити плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БАНК» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, на підставі якого та відповідно до реєстру боржників № 13 від 21.12.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за вищевказаним договором позики на загальну суму 34\~000 грн. Внаслідок порушення [PERSON] умов договору позики № 78331684 від 25.06.2023 року, неповернення суми позики, а також процентів, у встановлені договором строки заборгованість відповідачки за договором становить 34\~000 грн. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути з [PERSON] вищевказаний розмір заборгованості, а також судові витрати, які складаються з 3028 грн сплаченого судового збору та 1514 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не забезпечило явку представника в судове засідання, разом з позовом заявили клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] , будучи належним\~чином повідомленою\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,17.09..2024 року повторно не з`явилася в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подала. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 18.09.2024\~року постановлено в даній цивільній справі провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено такі обставини. 25.06.2023 року між ТОВ «1 БАНК» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78331684 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 20 договору). За цим договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві таку є суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 договору). В п. 2 договору його сторони погодили розмір (суму) позики 8500 грн, строк позики (строк договору) 30 днів, дата надання позики 25.06.2023 року, дата повернення позики 25.07.2023 року, процентна ставка (базова) / день 2,5 % (фіксована), процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70 %. До позовної заяви, окрім того, долучено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору № 78331684 від 25.06.2023 року), яка також підписана відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) і ТОВ «1 БАНК» (клієнт) укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2 цього договору його сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників відповідно до додатку №\~2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) і ТОВ «1 БАНК» (клієнт) також було укладено додаткові угоди до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, зокрема, додаткову угоду № 2 від 28.07.2021 року та додаткову угоду № 14 від 21.12.2023 року. На підтвердження відступлення на користь позивача права вимоги за договором позики № 78331684 від 25.06.2023 року до позовної заяви долучено витяг з реєстру боржників № 13 від 21.12.2023 року та акт прийому-передачі реєстру боржників № 13 від21.12.2023 року. Зі змісту вищевказаного витягу вбачається, що ТОВ «1 БАНК» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до [PERSON] за договором №\~78331684 від 25.06.2023 року на загальну суму 34\~000 грн, з яких 8500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 25\~500 грн заборгованість за відсотками, 0,00 грн заборгованість за пенею. Згідно з долученим до позовної заяви розрахунком заборгованості станом на 31.05.2024 року заборгованість [PERSON] за договором позики №\~78331684 від 25.06.2023 року становить 34\~000 грн, з яких 8500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 25\~500 грн сума заборгованості за відсотками. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст.\~1047 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1\~ст. 207 ЦК України). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). У силу ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У силу ч.\~1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). У силу ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 25.06.2023 року між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] було укладено договір позики № 78331684, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ». За умовами вказаного договору позики відповідачці перераховано кошти в розмірі 8500 грн. Отримавши позику, [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого в неї виникла заборгованість на загальну суму 34\~000 грн. Оскільки доказів належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором позики суду не надано, а розмір заборгованості [PERSON] підтверджується долученим до матеріалів справи позивачем розрахунком, який відповідачкою не спростовано, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором позики № 78331684 від 25.06.2023 року в розмірі 34\~000 грн, з яких 8500 грн заборгованість основною сумою заборгованості (сума позики), 25\~500 грн заборгованість за відсотками. У силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача також підлягають стягненню 3028 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved