Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

У липні 2024 року Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі АТ "А-Банк") звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 лютого 2016 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач же порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та допустив заборгованість, яка станом на 22 червня 2024 року, складає 13801,32 грн, з них: 7678,43 грн - заборгованість за кредитом, 6122,89 грн - заборгованість за відсотками. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. У судове засідання учасники справи не з"явилися. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги АТ "А-Банк" підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 13 лютого 2016 року між АТ "А-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 8). 13 лютого 2016 року відповідачу Банком було встановлено кредитний ліміт у сумі 500,00 грн, який у подальшому збільшувався та зменшувався: 29 червня 2016 року до 390,00 грн; 16 листопада 2016 року до 1000,00 грн; 13 грудня 2018 року до 5000,00 грн; 13 грудня 2018 року до 15000,00 грн; 25 квітня 2020 року до 14848,00 грн; 16 травня 2020 року до 14605,00 грн; 26 травня 2020 року до 13830,00 грн; 10 червня 2020 року до 13591,00 грн; 27 серпня 2020 року до 13214,00 грн; 30 вересня 2020 року до 13042,00 грн; 28 жовтня 2020 року до 12848,00 грн; 11 листопада 2020 року до 12464,00 грн; 15 січня 2021 року до 12141,00 грн; 26 травня 2021 року до 10881,00 грн; 09 червня 2021 року на 10353,00 грн; 09 липня 2021 року до 9756,00 грн; 13 жовтня 2021 року до 8413,00 грн;20 листопада 2021 року до 7769,00 грн;29 травня 2023 року до 7678,43 грн; 25 серпня 2023 року до 7700,00 грн (а.с. 17). Протягом дії договору Банком було видано відповідачу кредитну картку, терміном дії до листопада місяця 2019 року (а.с. 16). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку за період з 13 лютого 2016 року по 22 червня 2024 року (а.с. 9-15). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед Банком за вказаним кредитним договором, станом на 22 червня 2024 року, складає 13801,32 грн, з них: 7678,43 грн - заборгованість за кредитом, 6122,89 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 4 - 7). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З дослідженої заяви позичальника № б/н від 13 лютого 2016 року, вбачається що нарахування процентів не передбачено. Надані на підтвердження позовних вимог позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "А-Банк" розміщеного на сайті: https://-bank.com.ua/terms в розділі "Умови та правила" та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" , "Універсальна Gold" не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Ураховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, анкета-заява на отримання кредитної картки не містить посилання на конкретні умови кредитування, порядок повернення кредиту, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, є підставою для відмови у стягненні з відповідача 6122,89 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом, оскільки така є недоведеною. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "А-Банк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, та що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з [PERSON] слід стягнути на користь АТ "А-Банк" заборгованість за кредитом в розмірі 7678,43 грн. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" станом на день звернення до суду з позовом (а. с. 36). Суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача 7678,43 грн заборгованості за кредитним договором, задовольнивши 55,63 % позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1684,47 грн.

Outcome: partial