Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

позивач АТ КБ «ПриватБанк» через представника за довіреністю Гребенюка О.С. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 34429,40 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 листопада 2010 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачка отримала в позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2800 грн. на картковий рахунок зі сплатою процентів за його користування. При цьому відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Однак, взятих на себе зобов`язань за цим договором відповідачка не виконала, допустивши станом на 31.05.2023 року прострочену заборгованість на загальну суму 34429,40 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 2756,07 грн., прострочених відсотків у розмірі 28708,25 грн. та пені в сумі 2965,08 грн. Однак, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог від 17.04.2024 року, уточнивши свої позовні вимоги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач просить стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість у розмірі 5038,23 грн., що включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 2756,07 грн., заборгованість за відсотками в сумі 904,13 грн. та заборгованість з пені в розмірі 1378,03 грн. Оскільки відповідачка добровільно не погашає вказану заборгованість за кредитом, що стало приводом для звернення позивача до суду із цим позовом. Ухвалою судді Дружківського міського суду Донецької області від 13.11.2023 року цивільну справу за вищевказаним позовом передано за підсудністю на розгляд до Буського районного суду Львівської області. Ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 21.12.2023 року в справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 26.02.2024 року здійснено перехід із розгляду цієї справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 29.04.2024 року прийнято заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку із чим розгляд справи відкладено. Представник позивача за довіреністю Когут Б.М. в судове засідання не з`явився, направивши до суду клопотання від 16.09.2024 року про розгляд справи без участі представника позивача, а проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала, а клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду вказаної цивільної справи по суті. Ураховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, належне повідомлення відповідачки про дату, час і місце судового засідання, яка повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням частини першої статті ст. 280 ЦПК України. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 12 листопада 2010 року відповідачка [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 12.11.2010 року, згідно якого отримала в позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який у подальшому збільшився до 2800,00 грн. Однак,\~взятих на\~себе кредитних\~зобов`язань за\~цим договором\~ [PERSON] \~не виконала,\~допустивши виникнення\~заборгованості перед\~позивачем.\~Зокрема,\~як убачається\~із представленого позивачем уточненого Розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.11.2010, що станом на 16 квітня 2024 року, за відповідачкою рахується заборгованість на загальну суму в розмірі 5038,23 грн., що включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 2756,07 грн., заборгованість за відсотками в сумі 904,13 грн. та заборгованість з пені в розмірі 1378,03 грн. Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). Нормою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно частини першої статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Нормою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049, ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. В силу приписів статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про неможливість застосування до вказаних правовідносин правил частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду, з огляду на укладеність договору й вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, вказала на те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Крім того, в іншій справі №382/327/18-ц (провадження №61-21994св19), Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 лютого 2020 року, застосовуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, вказав на наявність правових підстав для стягнення з позичальника інших, окрім тіла кредиту, складових частин заборгованості, зокрема, заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, якщо, окрім анкети-заяви, пред`явлені до позичальника вимоги підтверджені довідкою про умови кредитування, підписаною позичальником, в якій зазначено розмір процентів за користування кредитними коштами, комісії, пені, розмір та порядок внесення щомісячного платежу тощо, оскільки Тарифи Банку та Умови і правила надання банківських послуг, на які посилається банк, не є складовою кредитного договору. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідачки перед позивачем, відсутність будь-якого контррозрахунку відповідачки та її частковим погашенням заборгованості, а тому суд вважає доведеним факт наявності заборгованості останньої перед позивачем на загальну суму в розмірі 5\~038,23 грн., чого відповідачка не спростувала, що є заборгованістю за простроченим тілом кредиту, нарахованими відсотками на прострочений кредит та пенею, що підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача. Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., а тому враховуючи повне задоволення цього позову, такий збір слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved