Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

29 травня 2023 року представник позивача адвокат Балабан О.І. звернулася до суду з позовом в інтересах позивача, в якому просить визнати об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] та грошові зобов`язання за кредитним договором від 11 вересня 2018 року № 28, що укладений між [PERSON] та СКФГО «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та провести поділ спільного майна подружжя шляхом: виділення та визнання права власності за сторонами на частину вказаного житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудам; розподілу між сторонами в рівних частках, по частці, грошові зобов`язання за кредитним договором від 11 вересня 2018 року №28. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування посилається на те, що [PERSON] з 17 травня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 23 листопада 2022 року рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У період шлюбу, [INFO] , ними був придбаний за договором купівлі-продажу житловий будинок з господарським та побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір був укладений на ім`я [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П. Вона, як дружина у встановленому законом порядку надала дозвіл укладання відповідного договору. Для придбання житлового будинку був укладений кредитний договір №28 від 11 вересня 2018 року зі Спеціалізованою кредитно-фінансовою господарською організацією «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (далі Фонд). Крім цього, 15 квітня 2019 року між відповідачем та Фондом укладений договір іпотеки № 294, предметом якого є вказаний житловий будинок. На підставі цього договору на предмет іпотеки було накладено обтяження заборону відчуження нерухомого майна строком на 20 років. Право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за відповідачем. Позивач має бажання зберегти вказаний житловий будинок для дітей, проте позбавлена можливості сплатити всі необхідні внески та платежі за кредитним договором, оскільки всі документи оформленні на відповідача. Оскільки позивач з відповідачем не може дійти згоди щодо поділу спірного нерухомого майна та розпорядитися ним, позивач змушена звернутися до суду з позовом. 01 червня 2023 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 17 червня 2024 року підготовче провадження закрите, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено судом відповідну ухвалу. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися. Відповідачем до суду направлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа - спеціалізована кредитно-фінансова господарська організація «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в судове засідання свого представника не направила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи Третя особа приватний нотаріус Сапега О.П. в судове засідання не з`явилася, направила до суду листа з проханням розглядати справу за її відсутності. Оскільки доказів в матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вирішив проводити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Сторони перебували у шлюбі з 17 травня 2008 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17 травня 2008 року, серії [NUMBER] (а.с. 85). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2022 року шлюб розірвано (а.с. 12-14). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 серпня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції; та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Гайсинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському району Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 15,16). 06 вересня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П., зареєстрований у реєстрі за № 852 (а.с. 17-20, 150-153). Відповідно до пункту 2.2 Договору розрахунок за цим договором здійснюється покупцем [PERSON] з залученням коштів Спеціальної кредитно-фінансової господарської організації «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» шляхом перерахування цим фондом повної суми продажу на поточний рахунок продавця [PERSON] . В матеріалах справи міститься заява [PERSON] , засвідчена приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П. про повний розрахунок, у тому числі за вказаним Договором купівлі продажу від 06 вересня 2018 року № 852. Будь-яких претензій фінансового характеру до [PERSON] вона не має (а.с. 76). Тобто сторонами виконані всі умови укладеного договору. 11 вересня 2018 року за № 28 між спеціалізованою кредитно-фінансовою господарською організацією «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту для купівлі житла у сільській місцевості. За умовами договору Фонд надав позичальнику кредит для купівлі-продажу житла за адресою: [ADDRESS] у сумі 141725,00 грн. Терміном 20 років з виплатою 3% річних плати за користування кредитом (а.с. 66-67). Кінцевий строк погашення кредиту 11 серпня 2038 року. Загальна сума кредиту становить 184243,24 грн. (а.с. 106-108). Крім цього, між спеціалізованою кредитно-фінансовою господарською організацією «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] укладено договір іпотеки. Предметом договору є житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П., зареєстрований за № 294 (а.с. 62-65). З огляду на Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19 травня 2023 року № 332927354 право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за відповідачем [PERSON] з 29 березня 2019 року (а.с. 21-23, 154-155). Вказане також підтверджується довідкою виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 15 квітня 2019 року № 510. Забудована земельна ділянка розміром 0,1533 га, кадастровий номер 4823382600:06:015:0031, розташована за адресою: [ADDRESS] придбана [PERSON] у [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П., зареєстрованого за № 853 (а.с. 72-73). Право власності на вказану на земельну ділянку зареєстрована за [PERSON] , вказане підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 29 березня 2019 року № 161624555 (а.с. 75). З огляду на інформацію, надану Спеціальною кредитно-фінансовою господарською організацією «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», щодо стану погашення фінансових зобов`язань за кредитним договором від 11 вересня 2018 року № 28, укладеним між Фондом та [PERSON] станом на 31 травня 2024 року заборгованість становить: 46166,45 грн. залишок по кредиту отриманому з державного бюджету; 66464,49 грн. залишок по кредиту отриманому з обласного бюджету; 1188,55 грн. прострочена заборгованість по кредиту отриманому з державного бюджету; 6549,11 грн. прострочена заборгованість по кредиту отриманому з обласного бюджету; 1791,78 грн. прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом отриманим з державного бюджету; 3146,58 грн. прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом отриманим з обласного бюджету (а.с. 178). З вищенаведеного слідує, що вказаний житловий будинок був придбаний в період перебування сторонами у шлюбі. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 статті 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи дослідженні в судовому засіданні докази та наведені норми законодавства, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами є спільною сумісною власністю сторін, оскільки був придбаний сторонами у період шлюбу. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі такого поділу, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено законом або домовленістю між ними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (частина 3 статті 372 ЦК України). Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~статті 69\~СК України\~визначено,\~що дружина\~і чоловік\~мають право\~на поділ\~майна,\~що належить\~їм на\~праві спільної\~сумісної власності,\~незалежно від\~розірвання шлюбу.Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Згідно з положеннями частини 1 статті 71\~СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 22, 23, 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. При цьому необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства. Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином,\~аналізуючи досліджені\~в судовому\~засіданні докази\~їх сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги щодо\~визнання права\~власності за\~сторонами на\~ частину\~вказаного житлового\~будинку з\~усіма господарськими\~та побутовими\~будівлями та\~спорудам за кожним підлягають задоволенню, оскільки спірне майно придбане у період шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та, відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, належить їм у рівних частках. Крім цього, відповідно до частини 4 статті 65 СК України договір укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Статтею 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст. 65 СК України). В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що саме цей договір купівлі-продажу був укладений позивачем в інтересах сім`ї, та надані докази, якими підтверджується сума боргу, а тому боргові зобов`язання за вказаним договором повинні нести як чоловік так і дружина, тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Тобто, з кожної із сторін підлягає стягненню по з кожного залишок несплачених грошових зобов`язань (кредитних коштів) за кредитним договором від 11 вересня 2018 року № 28, що укладений між [PERSON] та спеціальною кредитно-фінансовою господарською організацією «Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», Оскільки позов задоволений у повному обсязі, то, згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1073,00 грн.

Outcome: approved