Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

23.04.2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди в розмірі 600000 гривень. Позовна заява обґрунтована тим, що є військовим пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України і до червня 2019 року перебував на пенсійному обліку у Головному управлінні МВС України в Одеської області та у Державної установі "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області", отримуючи військову пенсію через Головне управління пенсійного фонду України в Одеської області з 1 листопаду 2008 року. На підставі рішення суду відповідача було зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії. Однак, відповідач виконавши рішення в частині перерахунку розміру пенсії, нарахував, але досі не виплатив суму заборгованості в розмірі 15518,15 гривень, внаслідок чого, станом на 10 лютого 2021 року у відповідача виник грошовий борг перед позивачем, який він визнає, але протягом необґрунтовано тривалого строку не виплачує. В подальшому, рішеннями суду відповідача було знов зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії. Проте, відповідач не виплачує суми заборгованості відповідачу, в зв`язку з чим має грошовий борг перед позивачем на загальну суму 631919,80 гривень, починаючи з лютого 2021 року за підсумками розгляду п`яти судових справ. Надалі були відкриті виконавчі провадження та на відповідача накладено штрафи. Позивач зазначає, що протиправними діями відповідача, що виразилися у невиплаті належного розміру пенсії, а також бездіяльністю, що виразилася у тривалому невиконанні рішень судів у вищезазначених судових справах, йому заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях через порушення прав, неможливості реалізувати своє конституційне право на належний розмір допомоги. Крім того, моральна шкода полягає в душевних стражданнях через порушення звичайного способу його життя, адже йому довелося неодноразово звертатися до відповідача або суду з метою реалізації свого права на підвищення розміру пенсії, а потім виконання рішення суду щодо отримання доплати. Виходячи із засад розумності та справедливості, а також тривалості та ступені знущань, розмір моральної шкоди позивач оцінює у сумі 600 000,00 грн., яка, виходячи з норм статті 1173 ЦК України, повинна бути відшкодована державою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси матеріали прийняті до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі. 03 липня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги вважали такими, що не підлягають задоволенню з підстав зазначених у відзиві, зазначивши, що виплата нарахованої доплати пенсії буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Також зазначає, що безпідставною є вимога в частині стягнення з Головного управління ПФУ в Одеській області моральної шкоди в розмірі 600000 гривень., оскільки пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства. Тому просили відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. 06 вересня 2024 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 17 вересня 2024 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника Головного управління. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 09.12.2008 року, яка міститься в матеріалах справи. Крім того, позивач згідно довідки № 369 від 02.09.2009 року внесений до Єдиного державного автоматизованого реєстру пільгових категорій громадян як учасник бойових дій. 30 листопада 2020 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду (Справа № 420/2335/20) задоволено частково адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області», Головного управління МВС України в Одеській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною діяльність, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними дії. Визнано протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 05.03.2019 року. Зобов`язано Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нові довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] , станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії та станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованого відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, в редакції від 30 серпня 2017 року, для проведення перерахунку пенсії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення розміру пенсії [PERSON] за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) [PERSON] з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. В іншій частині позову відмовлено. 25 серпня 2021 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/10331/21 адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державне підприємство "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області", про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії [PERSON] з 01 квітня 2019 року на підставі довідки від 17 березня 2021 року №764/у про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, виданої ДП "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області" відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії [PERSON] з 01 квітня 2019 року на підставі довідки від 17 березня 2021 року №764/у про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, виданої ДП "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області" відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", а також здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позову відмовлено. 27 жовтня 2021 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року по справі за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державне підприємство «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії [PERSON] з 01 грудня 2019 року на підставі довідки ДП Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області від 17 березня 2021 року №764/у. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії [PERSON] з 01 грудня 2019 року на підставі довідки ДП Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області від 17 березня 2021 року №764/у, а також здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 26 травня 2022 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/2518/22 задоволено адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії [PERSON] з 01.12.2019 року та з 01.02.2022 року щодо обмеження виплати перерахованої йому на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 17 березня 2021 року №764/у, оформленої ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області, максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.12.2019 року та з 01.02.2022 року обчислення та виплату [PERSON] пенсії, перерахованої з 01.12.2019 року та з 01.02.2022 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 17 березня 2021 року №764/у, оформленої ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області, без обмеження її максимальним розміром (з урахуванням раніше проведених виплат). 28 лютого 2023 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято рішення, яким адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.02.2020 року пенсії [PERSON] максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.02.2020 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум (Справа № 420/1041/23). 12 вересня 2023 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/19851/23 задоволено адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна, 83; ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо усунення від проведення перерахунку пенсії [PERSON] з 01 січня 2023 року на підставі виправленої довідки від 01 травня 2023 року № 33/36-6966 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, виданої ДП Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії [PERSON] з 01 січня 2023 року на підставі виправленої довідки від 01 травня 2023 року № 33/36-6966 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, виданої ДП Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, без обмеження її максимальним розміром, а також здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум. 05 грудня 2023 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року - без змін. Вказані рішення набрали законної сили та з метою їх виконання були відкриті виконавчі провадження. Так, по справі № 420/2335/20 відкрито виконавче провадження №65053942 від 09.04.2021 року, справі 420/10331/21 - ВП 69840772 від 13.09.2022 року, справі 420/2518/22 - ВП №69840781 від 13.09.2022 року, справі 420/1041/23 - ВП №71755158 від 08.05.2023 року та по справі 420/19851/23 відкрито виконавче провадження № 73813149 від 12.01.2024 року. В межах вказаних виконавчих проваджень неодноразово було накладено штраф та надавався десятиденний строк на негайне виконання рішень суду. Проте, відповідачем вказані рішення суду в повному обсязі виконано не було, що послугувало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути: відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Так, позивач вважає, що в зв`язку з невиконанням відповідачем рішень суду йому була спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює у розмірі 600000 гривень. Положеннями частини першої статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до вимог статті 56 Конституції України, статей 1173, 1174 ЦК України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень незалежно від вини цих органів чи посадових осіб. Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності про відшкодування шкоди підлягають встановленню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням на підставі рішень суду Одеського окружного адміністративного суду по справах: № 420/2335/20, № 420/10331/21, № 420/2518/22, № 420/19851/23 [PERSON] проведено перерахунки пенсій. Внаслідок проведених перерахунків пенсій утворилась доплата на загальну суму 631919,80 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Однак, як стверджує відповідач, виплата нарахованої доплати пенсії в сумі 631919,80 гривень буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. Водночас, пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Таким чином, посилання відповідача на те, що виконання рішення щодо виплати нарахованої доплати пенсії в сумі 631919,80 гривень буде здійснено після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, а тому причини не виконання рішення є поважними не спростовують факт завдання позивачу моральної шкоди спричиненої невиконанням рішення в частині сплати перерахованих коштів. Надмірна тривалість виконавчого провадження здатна призвести до моральних страждань особи, адже позивач не знає, коли виплатять належні йому кошти та перебуває у невизначеному стані. Відповідно до висновку викладеному в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 24.03.2020 року у справі №818/607/17 «Психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядуванняправ людини, навіть якщо вони непотягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. Відповідно до рішення ЄСПЛ «Ю.М. Іванов проти України» (п. 65) 100. У випадках, коли йдеться про відшкодування матеріальної шкоди, національні суди мають явно кращі можливості визначати наявність такої шкоди та її розмір. Але інша ситуація -коли йдетьсяпро моральну шкоду. Існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція,що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди (Скордіно, пп. 203-204, та Вассерман, п. 50) Суд вважає таку презумпцію особливо незаперечною у випадку надмірної затримки у виконанні державою винесеного проти неї судового рішення, враховуючи те, що недотримання державою свого зобов`язання з повернення боргу після того, як заявник, пройшовши через судовий процес, домігся успіху, неминуче викликатиме у нього почуття розпачу. З урахуванням характеру й глибини заподіяних позивачу моральних страждань, тривалості та неефективності здійснення стягнення нарахованої пенсії, в якому позивач є стягувачем, а також засад розумності та справедливості, суд вважає за доцільне стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 2 000 грн. компенсації моральної шкоди. Відповідно до п.п. 3 п. 5 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 р. № 215 казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Слід також вказати, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). За таких обставин, суд дійшов висновку, що слід частково задовольнити позов [PERSON] , адже факт невиконання рішення встановлений судом є неправомірним, незважаючи на причини такого, а отже спричинило позивачу моральну шкоду. Разом з тим, у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Також, згідно із п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою. Тобто, в цьому випадку справляння судового збору Законом взагалі не передбачено, а тому у суду немає підстав для стягнення суми судового збору з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial