Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Приватне підприємство "Мобілтранс" звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] на користь Приватного підприємства "Мобілтранс" 15 961,60 грн (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят одна грн 60 коп) матеріальної шкоди; - стягнути з [PERSON] на користь Приватного підприємства "Мобілтранс" судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 квітня 2023 року [PERSON] , перебуваючи на території АЗС ПП «Мобілтранс» за адресою: м.Житомир, м-н Смолянський, 7б, керуючи автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. [NUMBER] , перед початком руху не переконався в безпеці руху, внаслідок чого відірвав заправний пістолет від автозаправної колонки та поїхав разом з ним та іншим обладнанням у невідомому напрямку. Після виявлення пошкоджень і відсутності комплектуючих до газозаправної колонки співробітниками АЗС ПП «Мобілтранс» було викликано наряд поліції, якими складено протокол. 29.04.2023 комісією приватного підприємства «Мобілтранс» складено акт фіксації пошкоджень майна. На підставі проведеного огляду майна встановлено відсутність: пістолету заправного ОТ300В; рукава ВТ Parker 492-10 д. 16 мм, 150 бар AGN34-AGR-F 1 L5000; муфти розривної FALKON. Згідно рахунку на оплату по замовленню №318 від 04.05.2023 вартість втраченого (пошкодженого) майна складає 15961, 60 грн. 07.07.2023 Корольовським районним судом міста Житомир винесено постанову №296/4489/23, згідно якої громадянина [PERSON] визнано винним у вчинені 28.04.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 19 червня 2024 року задоволено клопотання позивача та витребувано у\~Корольовського районного суду м.Житомира матеріали справи про адміністративне правопорушення № 296/4489/23. Представник позивача директор ПП «Мобілтранс» Копаниця В.Г. в судове засідання не з`явився, подав 17.07.2024 заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця проживання. Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Статтею 280 ЦПК України\~передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також відсутність заперечень позивача щодо ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.5\~ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що у відповідності до договору оренди № 3 від 03.04.2023 та акту приймання-передачі від 05.04.2023, орендодавець Приватне підприємство «ОКСІ ТРЕЙД» надав орендарю Приватному підприємству «МОБІЛТРАНС» в строкове платне користування на 2 роки наступний об`єкт, який знаходиться за адресою м.Житомир, майдан Смолянський, 7Б: АЗС зі складовими: приміщення операторської, автозаправочний пункт, паливно-заправний пункт. За змістом постанови Корольовского районного суду м.Житомира від 07 липня 2023 року у справі №296/4489/23, водій [PERSON] 28 квітня 2023 року о 20 год 03 хв. в м. Житомирі, майдан Смолянський, 7Б, керуючи автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. [NUMBER] , розпочинаючи рух, не переконався в безпеці виконуваного маневру та скоїв відрив заправного пістолету.\~\~В результаті ДТП заправний шланг та пістолет отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно письмових пояснень [PERSON] від 04.05.2023, наявних в матеріалах справи № 296/4489/23, останній зазначає про те, що 28.04.2023 на автомобілі ВАЗ 2105 заїхав на заправку «САН» за адресою: м.Житомир, майдан Смолянський, 7Б, випадково почав рух та відірвав заправний пістолет. На місце ДТП не повернувся,так як поспішав по справам. Вказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. Постанова набрала законної сили 18.07.2023. Актом № 2 від 29.04.2033, складеним директором ПП «МОБІЛТРАНС» [PERSON] , операторами АЗС [PERSON] , [PERSON] (очевидець ДТП), [PERSON] (очевидець ДТП), завідувачем газовим господарством [PERSON] , зафіксовано наступні пошкодження майна, завдані внаслідок ДТП, що сталася 28.04.2023 за участю водія [PERSON] : відірвано та зникли пістолет заправний ОТ300В, рукав ВТ Раrker 492-10д 16 мм, муфта розривна FALKON. Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне. Статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно із ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч.1 ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, серед іншого, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Згідно зі ст.1192 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В абзаці 2 пункту 9 згаданої постанови Пленум Верховного Суду України вказано, що при визначені розміру відшкодування шкоди заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди| шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно п.1 ч.2 та ч.3 ст.22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) . Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Вартість матеріалів, придбаних ПП «МОБІЛТРАНС» у ТОВ «СЕРВІСПРОМГАЗ» за наслідками втрачених в результаті ДТП 28.04.2024 згідно рахунку № 318 від 04.05.2023, а саме: пістолету заправного ОТ300В, рукава ВТ Раrker 492-10д 16 мм, муфти розривної FALKON, - складає 15\~961,60 грн. Враховуючи наведене у сукупності, підтвердження наявними в матеріалах справи доказами фактів скоєння ДТП та завданих внаслідок ДТП пошкоджень, вини [PERSON] у ДТП, розміру збитків, завданих внаслідок пошкоджень, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь\~Приватного підприємства "Мобілтранс" підлягає до стягнення 15 961,60 грн завданої ним матеріальної шкоди. Отже, позовні вимоги Приватного підприємства "Мобілтранс" підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved