Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

19.06.2024\~до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява представника позивача ТОВ «ФК «Паріс» - Слюзенко В.О. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій він просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за заявою-договором №0031674 від 20.05.2019\~у розмірі\~ 9\~259,47 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4\~420,63 грн., заборгованість за процентами - 1\~088,51 грн., заборгованість за комісією - 3\~446,08 грн., пеня - 0,00 грн., 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021\~по 23.02.2022\~- 42,69 грн.; 261,56 грн. - інфляційні втрати за період з 28.12.2021\~по 23.02.2022\~та заборгованість за заявою-договором №1031674 від 02.08.2019\~в сумі 16\~271,25 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7\~651,49 грн., заборгованість за процентами - 2\~546,69 грн., заборгованість за комісією - 5\~538,42 грн., пеня - 0,00 грн., 75,02 грн. - 3 % річних за користування грошовими коштами за період 28.12.2021\~по 23.02.\~2022, 459,63 грн. - інфляційні втрати за період з 28.12.2021\~по 23.02.2022, судові витрати покласти на відповідача. Позов обґрунтовано тим, що 20.05.2019\~між [PERSON] та АТ «РВС Банк» підписано заяву-договір №0031674 про надання банківської послуги (платіжна карта Простір), що є договором про приєдання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Як вбачається з Заяви-Договору №0031674 \~від 20.05.2019, відповідач підписанням заяви-договору про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептував укладання договору про комплексне обслуговування фізичних осіб акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналась до умов договору. З умовами Договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до Договору. За умовами заяви відповідачеві було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 7\~179,49 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка 18 % річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого кредиту. В день підписання заяви-договору №0031674 від 20.05.2019, відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору (п.11 Заяви-Договору №0031674 від 20.05.2019). Грошові кошти у сумі 7\~179,49 гривень були зараховані АТ «РВС БАНК» 20.05.2019\~на картковий рахунок клієнта, що підтверджується випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером. Крім того, 02.08.2019\~між [PERSON] та АТ «РВС Банк» підписано заяву-договір №1031674 про надання банківської послуги (платіжна карта Простір), що є договором про приєдання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Як вбачається з Заяви-Договору №1031674 \~від 02.08.2019, відповідач підписанням Заяви-Договору про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептував укладання договору про комплексне обслуговування фізичних осіб акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналась до умов договору. З умовами Договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до Договору. За умовами заяви відповідачеві було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 10\~256,41 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка 18 % річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого кредиту. В день підписання заяви-договору №1031674 від 02.08.2019, відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору (п.11 Заяви-Договору №1031674 від 02.08.2019). Грошові кошти у сумі 10\~256,41 грн. були зараховані АТ «РВС БАНК» 02.08.2019\~на картковий рахунок клієнта, що підтверджується випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером. 28.12.2021\~\~між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги №28/12/2021-1, відповідно до якого первісний кредитор у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, зазначеними у Додатку №1 до цього договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є невід`ємною частиною, які укладені між АТ «РВС БАНК» та боржником. Згідно з Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС «БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за Заявою-Договором №0031674 від 20.05.2019\~на загальну суму 8\~955,22 грн. Станом на 14.06.2024\~заборгованість\~ [PERSON] \~перед ТОВ «ФК «ПАРІС» за Заявою-Договором №0031674 від 20.05.2019\~\~становить 8\~955,22 грн., з яких: 4\~420,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту;\~1088,51 грн. - заборгованість за процентами; 3,446,08 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня); 42,69 грн.\~- 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021\~по 23.02.2022\~(нараховані в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України); 261,56 грн. - інфляційних витрат за період з 28.12.2021\~по 23.02.2022\~(нараховані в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України). Також згідно з Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС «БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за Заявою-Договором №1031674 від 02.08.2019\~на загальну суму 15\~736,60 грн. Станом на 14.06.2024\~заборгованість\~ [PERSON] \~перед ТОВ «ФК «ПАРІС» за Заявою-Договором №1031674 від 02.08.2019\~\~становить 15\~736,60 грн., з яких: 7\~651,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 546,69 грн. - \~заборгованість за процентами; 5\~538,42 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня); 75,02 грн.\~- 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021\~по 23.02.2022\~(нараховані в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України); 459,63 грн. - інфляційних витрат за період з 28.12.2021\~по 23.02.2022\~(нараховані в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України). ТОВ «ФК «ПАРІС» на iм`я [PERSON] \~направлено вимоги: №139/25/01/2022-1 від 25.01.2022\~про усунення порушення кредитного зобов`язання за Заявою-Договором №0031674 від 20.05.2019, №138/25/01/2022-1 від 25.01.2022\~про усунення порушення кредитного зобов`язання за Заявою-Договором №1031674 від 02.08.2019, \~однак відповідачка грошові кошти отримані в кредит не повернула, проценти за користування кредитними коштами та iншi платежi передбачені умовами договору не сплатила. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 24.06.2024\~позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін (а.с.100). Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, \~надав заяву про проведення судового засідання без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.5). Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`ялась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на її зареєстроване місце проживання, які відповідно до трекінгу статусу відстеження Укрпошти 13.07.2024\~повернута працівниками пошти у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв від неї на адресу суду не надходило, не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених\~постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно до п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України\~вважається, що судова повістка відповідачу вручена 13.07.2024. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023\~по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня\~2019\~року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня\~2018\~року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18). Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно\~статті 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. 19.09.2024\~ухвалою суду постановлено про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2\~ ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Здійснюючи правосуддя (ч.1\~ст.5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно п. 23 ч.1\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. При цьому відповідно до частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою\~статті 1 Цивільного кодексу України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Спірні правовідносини виникли між Банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Пунктом другим частини другої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», визначено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями, що передбачено в пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня\~1985\~року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН. Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 липня\~2013\~року у справі №1-12/2013\~з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Судом встановлено, що 20.05.2019\~між АТ «РВС БАНК» та [PERSON] підписано заяву-договір №0031674 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно з яким позичальник отримала споживчий кредит у розмірі 7 179,49 грн., шляхом перерахунку на картковий рахунок, строком на 24 місяці, але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору. Фіксована процентна ставка становить 18 % річних; разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого кредиту; щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту (а.с.48). Додатком № 1 до кредитного договору №0031674 від 20.05.2019\~є Графік платежів, який дублює погоджені сторонами істотні умови кредитування, а також містить інформацію щодо реальної річної процентної ставки, загальної вартості наданого кредиту, загальних витрат за кредитом. Крім того, Графік платежів містить інформацію щодо розміру щомісячного платежу на погашення кредиту, порядку його розрахунку, розподілу та сплати, щодо розміру процентів за користування кредитом, щомісячної комісії тощо. Графік платежів за кредитним договором №0031674 від 20.05.2019\~також особисто підписаний [PERSON] (зворот. а.с. 48). Паспорт споживчого кредиту, який також підписаний [PERSON] є невід`ємною частиною кредитного договору №0031674 від 20.05.2019\~та містить інформацію щодо специфікації кредитного продукту, що надається [PERSON] та іншу інформацію, надання якої передбачено положеннями ЗУ «Про споживче кредитування», а саме зазначено, що споживчий кредит надається на споживчі потреби у сумі 7 179, 49 грн., строк кредитування 24 місяців, процентна ставка 18% річних на залишок за кредитом, тип процентної ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту - 179,49 грн., щомісячна комісія за супроводження кредиту 215,38 грн. (а.с.49). Як вбачається з виписки по особовому рахунку та меморіальних ордерів №4244\~від 20.05.2024\~та №4245\~від 20.05.2024, АТ «РВС БАНК» 20.05.2024\~здійснило переказ грошових коштів у розмірі 7 000,00 на рахунок [PERSON] , що вказаний у кредитному договорі №0031674 від 20.05.2024. Призначенням платежу вказується видача кредиту відповідно до кредитного договору №0031674 від 20.05.2024. З цієї суми АТ «РВС БАНК» здійснено вирахування 179,49 грн. (а.с. 66-69). Крім того, 02.08.2019\~між АТ «РВС БАНК» та [PERSON] підписано заяву-договір №1031674 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно з яким позичальник отримала споживчий кредит у розмірі 10 256,41 грн., шляхом перерахунку на картковий рахунок, строком на 24 місяці, але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору. Фіксована процентна ставка становить 18 % річних; разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого кредиту; щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту (а.с.50). Додатком № 1 до кредитного договору №1031674 від 02.08.2019\~є Графік платежів, який дублює погоджені сторонами істотні умови кредитування, а також містить інформацію щодо реальної річної процентної ставки, загальної вартості наданого кредиту, загальних витрат за кредитом. Крім того, Графік платежів містить інформацію щодо розміру щомісячного платежу на погашення кредиту, порядку його розрахунку, розподілу та сплати, щодо розміру процентів за користування кредитом, щомісячної комісії тощо. Графік платежів за кредитним договором №1031674 від 02.08.2019\~також особисто підписаний [PERSON] (зворот. а.с. 50). Паспорт споживчого кредиту, який також підписаний [PERSON] є невід`ємною частиною кредитного договору №1031674 від 02.08.2019\~та містить інформацію щодо специфікації кредитного продукту, що надається [PERSON] та іншу інформацію, надання якої передбачено положеннями ЗУ «Про споживче кредитування», а саме зазначено, що споживчий кредит надається на споживчі потреби у сумі 10 256,41 грн., строк кредитування 24 місяців, процентна ставка 18% річних на залишок за кредитом, тип процентної ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту - 256,41 грн., щомісячна комісія за супроводження кредиту 307,69 грн. (а.с. 51). Як вбачається з виписки по особовому рахунку та меморіальних ордерів №2567\~від 02.08.2019\~та №2568\~від 02.08.2019, АТ «РВС БАНК» 02.08.2019\~здійснило переказ грошових коштів у розмірі 10 000, 00 грн. на рахунок [PERSON] , що вказаний у кредитному договорі №1031674 від 02.08.2019. Призначенням платежу вказується видача кредиту відповідно до кредитного договору №1031674 від 02.08.2019. З цієї суми АТ «РВС БАНК» здійснено вирахування 256, 41 грн. (а.с. 70-73). Таким чином, судом встановлено, що АТ «РВС БАНК» належним чином виконало своє зобов`язання за кредитним договором №0031674 від 20.05.2024, надавши у розпорядження [PERSON] обумовлену в кредитному договорі суму грошових коштів в якості споживчого кредиту. Судом встановлено, що 28.12.2021\~між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» було укладено договір про відступлення права вимоги №28/12/2021-1 (а.с. 52-54). Відповідно до п. 1.1 якого АТ «РВС БАНК» відступило, а ТОВ «ФК «ПАРІС» набуло права вимоги АТ «РВС БАНК» за кредитними договорами, зазначеними у додатку № 1 до цього договору, які укладені між АТ «РВС БАНК» та боржниками. Пунктом 3.1 договору про відступлення права вимоги №28/12/2021-1 від 28.12.2021\~(зворот. а.с. 52) встановлено, що права вимоги за кредитним договором вважаються відступленими з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього договору. 28.12.2021\~між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» було підписано акт прийому-передачі прав вимоги і документів до договору про відступлення прав вимоги №28/12/2021-1 від 28.12.2021\~(а.с. 59-65). Як вбачається з додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги №28/12/2021-1 від 28.12.2021\~(а.с. 55-58), серед інших кредитних договорів, за якими відступаються права вимоги АТ «РВС БАНК», є кредитні договори №0031674 від 20.05.2019\~та №1031674 від 02.08.2019, укладені з [PERSON] (а.с.55-58). Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1, 3 ст.\~1079\~ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Фактором, у свою чергу, може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Таким чином, договірні відносини факторингу передбачають особливий суб`єктний склад, оскільки сторонами такого договору можуть бути лише чітко визначені актом цивільного законодавства особи: клієнтом за договором факторингу може бути будь-яка фізична та юридична особа, які є суб`єктами підприємницької діяльності (ч. 2 ст.\~1079\~ЦК України), а фактором - банк чи інша фінансова установа, яка має право здійснювати факторингові операції (ч. 3 ст.\~1079\~ЦК України). У Постанові ВС від 18.10.2023\~року у справі № 905/306/17, а також постановах Верховного Суду від 29.06.2021\~у справі №753/20537/18, від 21.07.2021\~у справі №334/6972/17, від 27.09.2021\~у справі №5026/886/2012\~зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним перехід від АТ «РВС БАНК» до ТОВ «ФК «ПАРІС» права грошової вимоги до [PERSON] за кредитними договорами №0031674 від 20.05.2024\~та №1031674 від 02.08.2019. Вищевикладені обставини у сукупності з наданими розрахунками заборгованості (а.с. 76-87) дають можливість також зробити висновок, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитними договорами №0031674 від 20.05.2024\~та №1031674 від 02.08.2019\~у повному обсязі не виконала, не здійснивши повне повернення кредиту та сплати процентів за його використання.\~ Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено факт порушення [PERSON] свого зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №0031674 від 20.05.2024\~станом на 14.06.2024\~складає 9 259,47 грн., яка складається з: 4 420, 63 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1 088,51 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 446,08 грн. 45 коп. заборгованість за комісією; за пенею - 0,00 грн., інфляційні втрати - 261,56 грн.,3 % річних за користування кредитними коштами - 42,69 грн. (а.с. 80-87). З розрахунку заборгованості за кредитним договором №1031674 від 02.08.2019 вбачається, що заборгованість [PERSON] \~станом на 14.06.2024\~складає 16 271,25 грн., яка складається з: 7 651,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 546,69 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 5 538, 42 грн. заборгованість за комісією; за пенею - 0,00 грн., інфляційні втрати - 459,63 грн., 3 % річних за користування кредитними коштами - 75,02 грн. (а.с. 76-79). ТОВ «ФК «ПАРІС» на iм`я [PERSON] \~направлено вимоги: №139/25/01/2022-1 від 25.01.2022\~про усунення порушення кредитного зобов`язання за Заявою-Договором №0031674 від 20.05.2019, №138/25/01/2022-1 від 25.01.2022\~про усунення порушення кредитного зобов`язання за Заявою-Договором №1031674 від 02.08.2019 (а.с.88-91). Аналізуючи обґрунтованість розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, суд звертає увагу, що належним чином дослідити поданий стороною доказ розрахунку заборгованості за кредитним договором, перевірити його та оцінити в сукупності і взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду (постанова КЦС ВС від 25.05.2022\~року у справі № 219/7527/16-ц). Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі (постанова КЦС ВС від 07.06.2023\~року у справі № 234/3840/15-ц). Зважаючи на умови кредитування, визначені в Заяві-Договорі № №0031674 від 20.05.2024, №1031674 від 02.08.2024\~(а.с. 48,50), Графіку платежів (зворот. а.с. 48, 50), паспорті споживчого кредиту (а.с. 49,51), що у своїй сукупності утворюють кредитний договір, суд погоджується з наданим стороною позивача розрахунком заборгованості в частині заборгованості за тілом кредиту, процентами та пені. Нарахування пені здійснено кредитодавцем відповідно до встановлених законодавством обмежень щодо застосування неустойки у період дії карантинних обмежень та правового режиму воєнного стану. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 Цивільного кодексуУкраїни\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638\~ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Вiдповiдно до п.п. 7.3.1. Публічної пропозиції, погашення клієнтом заборгованостi за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу здiйснюється щомісячно та/або в дату повного погашення заборгованості за споживчим кредитом, починаючи з місяця, наступного після місяця оформлення споживчого кредиту, за ануїтетною схемою погашення (ряд рівних грошових платежів, що здiйснюються через рiвнi проміжки часу) у розмірах і терміни (дати), визначені графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на Рахунку для погашення заборгованості, що зазначений у заяві-договорі. Вiдповiдно до п.п. 7.7.2 Публічної пропозиції клієнт зобов`язується: повернути споживчий кредит та сплатити всі передбачені заявою-договором плати (платежі) на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених договором (п.п.7.7.2.4); виконати своєчасно та в повному обсязі зобов`язання, передбачені Договором, не пізніше кінцевого терміну закінчення, що визначений в Заяві-Договорі; сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитними коштами до повного фактичного виконання Клієнтом зобов`язань за Споживчим кредитом (Кредитом).\~ При цьому розмір процентів для клієнта, який прострочив виконання зобов`язання за споживчим кредитом (кредитом) згідно з ч.2\~ст. 625 ЦК України\~встановлюється на рівні процентної ставки за користування кредитними коштами, яка визначена умовами заяви-договору. Відповідач своїм підписом в заяві - договорі № 0031674 від 20.05.2019, та №1031674 від 02.08.2019\~в додатку № 1 до Заяви-Договору від 20.05.2019, 02.08.2019\~підтвердив ознайомлення з умовами договору. АТ «РВС Банк» виконало умови договору № 0031674 від 20.05.2019, та №1031674 від 02.08.2019, а відповідач, в свою чергу умови вказаного договору не виконав, чим порушив норми цивільного законодавства. Відповідно до положень\~статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього\~Кодексу. Статтями\~610,\~611 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за\~\~\~Заявою-Договором №0031674 від 20.05.2019\~у розмірі\~5509,14 грн., яка складається з: тіла кредиту у розмірі 4 420,63 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 1 088,51 грн.; за Заявою-Договором №1031674 від 02.08.2019\~у розмірі 10 198, 18 грн., яка складається з: тіла кредиту у розмірі 7 651, 49 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 2 546, 69 грн.. Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] Заявою-Договором №0031674 від 20.05.2019\~комісії у розмірі 3 446,08 грн., 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021\~по 23.02.2024\~у розмірі 42, 69 грн., 261,56 грн. - інфляційних втрати за період з 28.12.2021\~по 23.02.2024\~та за Заявою-Договором №1031674 від 02.08.2019\~комісії у розмірі 5 538, 42 грн., 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021\~по 23.02.2024\~у розмірі 75,02 грн., 459,63 грн. - інфляційних втрати за період з 28.12.2021\~по 23.02.2024\~суд приходить до наступного висновку. Відповідно до Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введенню воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався та триває досі станом на день розгляду справи. Суд вважає, що 3% річних та інфляційні витрати, нараховані позивачем на борг відповідача до 24.02.2022, а тому ТОВ «ФК «Паріс» правомірно звернулося із вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на борг за період до 24.02.2022. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] Заявою-Договором №0031674 від 20.05.2019\~комісії у розмірі 3 446,08 грн., 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021\~по 23.02.2024\~у розмірі 42, 69 грн., 261,56 грн. - інфляційних втрати за період з 28.12.2021\~по 23.02.2024\~та за Заявою-Договором №1031674 від 02.08.2019\~комісії у розмірі 5 538, 42 грн., 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021\~по 23.02.2024\~у розмірі 75,02 грн., 459,63 грн. - інфляційних втрати за період з 28.12.2021\~по 23.02.2024\~підлягають задоволенню. Щодо стягнення комісії за супроводження кредиту за кредитним договором №0031674 від 20.05.2024\~та№1031674 від 02.08.2024, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов?язаної особи банку як обов?язкову умову надання банківських послуг. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України). Верховний суд у постанові від 27 січня\~2021\~року по справі № 176/585/17 зазначив, що виходячи зі змісту вищевказаних вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті\~1054\~ЦК України є обов?язком банку, виконання такого обов?язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов?язок банку за кредитним договором, то така дія як супроводження кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку, оскільки супроводження кредиту є фактично наданням кредиту позичальнику, тому такі дії банку не є послугами, що об?єктивно надаються клієнту-позичальнику. Таким чином, сплата позичальником на користь банку комісії у супроводження кредиту є нікчемною, оскільки вказаний платеж є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», яка була чинною на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов?язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 постанови у справі №363/1834/17). Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня\~2007\~року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Оскільки супроводження кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, слід визначити, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, Позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому Позивач нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит. Більш того, матеріали справи не містять і приблизного переліку послуг, які надаються банком. Тобто, відсутнє двостороннє належне погодження сплати комісії банку та визначення обсягу послуг банку, за яку є необхідність сплачувати комісію. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога щодо стягнення комісії за супроводження кредиту з відповідача у розмірі 3 446,08 грн. за Договором №0031674 від 20.05.2019\~та у розмірі 5 538,42 грн. за Договором №1031674 від 02.08.2019\~є нікчемною та не може бути задоволена. У відповідності до положень ч.3 ст.\~12\~та ч.1 ст.\~82 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до пункту 4 частини 2\~статті 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень\~ст. 83 ЦПК України\~позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27\~постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. При цьому, згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада\~1950\~року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за Заявою-Договором №0031674 від 20.05.2019 у сумі 5\~813,39 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4\~420,63 грн., заборгованості за процентами у розмірі 1\~088,51 грн., 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 42,69 грн.; інфляційні втрати за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 261,56 грн.; за Заявою-Договором №1031674 від 02.08.2019 у сумі 10\~732,83 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7\~651,49 грн., заборгованості за процентами у розмірі 2\~546,69 грн., 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 75,02 грн.; інфляційні втрати за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 459,63 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі\~2422,40 грн. (а.с.96), тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (64,81 %), а саме: - 1\~569,96 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial