Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] )про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог вказано, що під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 12 лютого 2018 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано. 13 вересня 2019 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх його видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред?явлення заяви до суду 29 серпня 2019 року і до досягнення найстаршої дитини повноліття, тобто до [INFO] . 04.05.2024 року стягнення аліментів припинено. З 2023 року [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання факультету інноваційних технологій в університеті митної справи та фінансів. Вартість навчання відповідно до договору становить 88000 грн, по 22000 грн за кожен навчальний рік. Позивач зазначає, що син стипендію не отримує та перебуває на її матеріальному забезпеченні.У зв`язку з тим, що позивачка не має можливості забезпечити сина усім необхідним, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі частки від заробітку (доходу) щомісячно до закінчення сином навчання. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. В судове засідання сторони не зв`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач у своїй заяві не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу без його участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що було складено актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Під час шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 12 травня 2006 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 21 лютого 2012 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 13.09.2019 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дітей, справа №175/3420/19 (провадження №2-н/175/13/19), яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх його видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред?явлення заяви до суду 29 серпня 2019 року і до досягнення найстаршої дитини повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до довідки №12.2-35/81, виданої 05.02.2024 року деканом факультету інноваційних технологій Університету митної справи та фінансів, [PERSON] , [INFO] , навчається на 1 курсі денної форми навчання факультету інноваційних технологій, навчання проводиться за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб, термін навчання в Університеті за освітнім ступенем «бакалавр» до липня 2027 року. Згідно договору про навчання в Університеті митної справи та фінансів №249 від 10.08.2023 року, фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб, вартість послуги за період навчання становить 88000 гривень, вартість платної освітньої послуги за кожний рік навчання становить 22000 грн. [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 13.10.2023 року, який виданий Центром надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України), вбачається якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не працює, що свідчить про те, що він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Матеріальну допомогу у зв`язку із навчанням повнолітній дитині має надавати не тільки мати, а й батько. Проте відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд звертає увагу на те, що відповідач у своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі викладеного, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовної заяви. Частиною 1 ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved