Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

12 серпня 2024 року позивачка [PERSON] звернулась до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 30.07.2011 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають донбку [PERSON] , [INFO] . Тривалий час як родина сторони не проживають, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їхнім інтересам, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між сторонами. Разом з тим, позивачка вказує, що донька виховується нею, перебуває на її утриманні. Відповідач є особою працездатного віку, має постійний дохід, майно, інших осіб на утриманні не має, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі 4\~500 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. 36, 37 ЦПК України, того ж дня було визначено головуючу суддю\~Шарую Л.О. та передано їй дану справу. Ухвалою судді від 13.08.2024 позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку\~спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка не з`явилась, через канцелярію суду 10.09.2024 подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить задовільними та здійснювати розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду 10.09.2024 надійшла його заява про визнання позову, просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 4\~500 грн. 00 коп., розгляд справи просить здійснювати без його участі. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Разом з цим, суд урахував заяви позивачки та відповідача, за змістом яких сторони просять розгляд справи здійснювати без їхньої участі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 30.07.2011 сторони у Жовнинській сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області уклали шлюб, зареєстрований Виконкомом Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.2011 (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , 29.10.2011 є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14) Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому, сторони не бажають поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Отже, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст.\~8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1\~ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст.182 СК України, судом при визначенні\~розміру\~аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у\~платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на\~праві\~власності,\~володіння\~та/або\~користування\~у\~платника аліментів\~майна\~та\~майнових прав,\~у\~тому\~числі рухомого\~та\~нерухомого\~майна,\~грошових\~коштів,\~виключних\~прав\~на результати\~інтелектуальної\~діяльності,\~корпоративних\~прав; доведені\~стягувачем\~аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у\~тому\~числі на\~придбання\~нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума\~яких\~перевищує десятикратний\~розмір\~прожиткового\~мінімуму для\~працездатної\~особи,\~якщо\~платником\~аліментів не\~доведено\~джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що\~мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів\~має\~бути необхідним\~та\~достатнім\~для забезпечення\~гармонійного\~розвитку\~дитини. Мінімальний\~гарантований\~розмір\~аліментів на\~одну\~дитину\~не може\~бути\~меншим,\~ніж\~50\~відсотків\~прожиткового\~мінімуму для\~дитини\~відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований\~розмір\~аліментів на\~одну\~дитину\~становить розмір\~прожиткового\~мінімуму\~для дитини\~відповідного\~віку\~і може\~бути\~присуджений\~судом у\~разі\~достатності\~заробітку (доходу)\~платника\~аліментів. Суд\~не обмежується\~розміром заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~у разі\~встановлення наявності\~у нього\~витрат,\~що перевищують\~його заробіток\~(дохід),\~і щодо\~яких таким\~платником аліментів\~не доведено\~джерело походження\~коштів для\~їх оплати. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України щодо розміру аліментів. При цьому, суд враховує, що такий розмір аліментів визнаний відповідачем. Суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 4\~500 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи ту обставину, що позивачкою при подачі позову сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу, позивачка від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів звільнена на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позов відповідач визнав і цей позов судом задоволений, то позивачці підлягає до повернення з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що складає 605 грн. 60 коп. Також 50 % судового збору, що складає 605 грн. 60 коп. підлягає до стягнення із відповідача на користь позивачки. Також з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн. за задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved