Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось майно - квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Він постійно дбав про свою матір, постійно навідував її, надавав необхідну допомогу в побуті, забезпечував продуктами харчування, ліками тощо. За життя [PERSON] неодноразово повідомляла його, що вважає за необхідне залишити, належне їй, нерухоме майно у спадок онукові тобто його синові [PERSON] та напише відповідний заповіт. Наприкінці 2021 [PERSON] повідомила, що зробила заповіт на онука [PERSON] . Він проти такого заповідального розпорядження заперечень не мав та продовжував доглядати матір. Коли [PERSON] померла, він організував її поховання. Після смерті матері, у лютому 2023, проходячи повз нотаріальну контору, він зайшов до неї, щоб отримати консультацію з приводу процесу вступу у спадщину. В нотаріальній конторі була велика черга і хтось з її працівників (наскільки зрозумів позивач - помічник нотаріуса) повідомив, що чекати на консультацію немає сенсу і немає підстав перейматись через строки прийняття спадщини, оскільки вони зупинені на час дії воєнного стану, і після його завершення буде ще чотири місяці для подання відповідних документів. Отримавши вказану інформацію, він не переймався через оформлення спадщини своїм сином, добросовісно вважав, що останній має строк для належного оформлення документів тощо. Смерть матері, постійні повітряні тривоги, загроза життю та здоров`ю позивача з боку країни агресора стали важким моральним випробуванням для нього, він також є особою пенсійного віку. Він став розсіяним, постійно перебуває у стресовому стані, погіршилась пам`ять, стан здоров`я тощо. На роковини смерті у лютому 2024 року між ним та сином - [PERSON] відбулась розмова, в тому числі щодо оформлення спадщини, в якій син повідомив, що йому нічого не відомо про заповіт, складений на нього, і він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що саме батько має бути спадкоємцем. Перебувати у помешканні матері йому тривалий час було морально важко, все у квартирі нагадувало йому про померлу. Тому майже рік квартира матері була просто зачинена, у ній ніхто не проживав. Після розмови з сином, разом з ним вирішили переглянути документи у квартирі померлої [PERSON] та знайшли оригінал заповіту. З`ясувалося, що відповідно до заповіту від 19.05.2005 [PERSON] заповіла йому все належне їй на момент смерті майно. Таким чином, до лютого 2024 року [PERSON] не було відомо про існування заповіту [PERSON] 27.02.2024 він звернувся до Приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Шоколи Н.В. за видачею свідоцтва про спадщину. Відповідно до Листа «Про надання інформації» від 27.02.2024 вих. № 144/01-16 йому повідомлено, що спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, а [PERSON] у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини не подав, з померлою за однією адресою не був зареєстрований і вважається таким, що спадщину вчасно не прийняв. Також, при оформленні заповіту, нотаріусом було допущено помилку в імені заповідача, а саме: зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Дана розбіжність (технічна помилка) створювала перешкоди для ідентифікації особи заповідача та подальшого оформлення спадщини. У зв`язку з викладеним, він звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту складання заповіту від імені [PERSON] . 03.05.2024 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми встановлено факт, що заповіт, складений від імені [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] від 19.05.2005 року, який посвідчений Крамаренко Н.В. нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори, що зареєстровано в реєстрі за №1-508, фактично складено від імені [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] . Рішення набрало законної сили 04.06.2024. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішення суду. Представник відповідача Сумської міської ради - Кравченко Д.В. просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Зазначила, що позивачем пропущено строк з моменту смерті спадкодавця до подачі позову - 1 рік 3 місяці 25 днів. Протягом цього тривалого часу, [PERSON] не вчиняв жодних дій щодо прийняття спадщини і не надав належних та достатніх доказів суду про наявність перешкод у зверненні до нотаріуса вже після завершення визначеного законом шестимісячного строку. Позивачем не доведено існування об`єктивних перешкод для прийняття спадщини, а отже не доведено, що пропуск строку для прийняття спадщини відбувався з поважних причин і наявні підстави для задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку. Судом правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що [INFO] в м. Суми померла [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту від 19.05.2005, посвідченого нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Крамаренко Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1-508,- [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.11). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.05.2024 встановлено факт, що заповіт, складений від імені [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] від 19.05.2005 року, який посвідчений Крамаренко Н.В. нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори, що зареєстровано в реєстрі за №1-508, фактично складено від імені [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] . Рішення набрало законної сили 04.06.2024 (а.с.15). 27.02.2024 вих.№144/01-16 на усне звернення, що видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , на майно, яке їй належало, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Шокола Н.В. повідомила, що оскільки [PERSON] у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] до нотаріуса не подали та не були зареєстровані з померлою за однією адресою та день її смерті протягом шести місяців з дня її смерті, і вважається таким, що спадщину своєчасно не прийняв (а.с.14). Відповідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно із спадкоємцем. Відповідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частина 3 статті 1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За роз`ясненнями п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до постанов Верховного Суду від17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020року у справі №450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Поважними, при цьому, слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У постанові від 20 жовтня 2021 року в справі № 405/7111/19 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як на одну з підстав пропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилався на те, що строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] він пропустив у зв`язку з тим, що [PERSON] неодноразово повідомляла його, що вважає за необхідне залишити, належне їй, нерухоме майно у спадок онукові тобто його синові [PERSON] та напише відповідний заповіт. Наприкінці 2021 [PERSON] повідомила, що зробила заповіт на онука [PERSON] . Він проти такого заповідального розпорядження заперечень не мав та продовжував доглядати матір. На роковини смерті у лютому 2024 року між ним та сином - [PERSON] відбулась розмова, в тому числі щодо оформлення спадщини, в якій син повідомив, що йому нічого не відомо про заповіт, складений на нього, і він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що саме батько має бути спадкоємцем. Перебувати у помешканні матері йому тривалий час було морально важко, все у квартирі нагадувало йому про померлу. Тому майже рік квартира матері була просто зачинена, у ній ніхто не проживав. Після розмови з сином, разом з ним вирішили переглянути документи у квартирі померлої [PERSON] та знайшли оригінал заповіту. З`ясувалося, що відповідно до заповіту від 19.05.2005 [PERSON] заповіла йому все належне їй на момент смерті майно. Таким чином, до лютого 2024 року [PERSON] не було відомо про існування заповіту [PERSON] . Вказані встановлені судом обставини унеможливили своєчасне, протягом шести місяців після смерті спадкодавця, звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON] . Також суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами (тривалий період перебування закордоном, зміни в законодавстві щодо перебігу строків прийняття спадщини в умовах воєнного стану) для вчинення цих дій. Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на цей час його дію не припинено. 06 березня 2022 року постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» доповнено п. 3, яким установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Постановою КМУ № 719 від 24 червня 2022 року п. 3 постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» змінено, установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Починаючи з 18 червня 2023 року, постановою КМ № 469 від 09 травня 2023 року п. 3 постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» виключено, тобто повернуто 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Також суд враховує ту обставину, що з врахуванням зупинення перебігу цього строку у зв`язку із введенням воєнного стану, та подачею зави про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, останній вважав, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства,

Outcome: approved