Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Слюсар Людмила Олександрівна, у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на недоотриману за життя пенсію у сумі 80578 грн. 94 коп. та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані наступним чином. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] отримував пенсію згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі № 520/5440/22 було нараховано різницю в пенсії у розмірі 80578 грн. 94 коп., яку він за життя не отримав. 10 травня 2024 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слюсар Людмилою Олександрівною було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що [PERSON] не надав документа, що підтверджує право спадкодавця [PERSON] на рухоме майно пенсію, оформлене належним чином. У зв`язку з чим позивач звернувся із позовом до суду. \~15 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 05 вересня 2024 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, представник позивача у судовому засіданні ознайомився з відзивом та не заперечував проти його долучення до матеріалів справи. У відзиві відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, а справу розглядати без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Вказав, що заборгованість щодо виплати пенсії позивачу відповідно до Закону № 2262 відсутня, тому для застосування ст. 61 Закону № 2262 немає підстав. У судове засідання з`явився представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Суд, заслухавши представника Позивача, ознайомившись із аргументами Відповідача, доказами наданими Позивачем, встановив наступне. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження № [NUMBER] , видане 19 листопада 1964 року. [INFO] батько Позивача помер, доказом чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 03 січня 2023 року. Відповідно до листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Слюсар Людмили Олександрівни вих. № 55/02-14 від липня 2023 року [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] . До матеріалів справи долучено копію виконавчого листа по адміністративній справі № 520/5440/22, виданого Харківським окружним адміністративним судом, відповідно до якого судовим рішенням від 30 вересня 2022 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити [PERSON] пенсію з 01.03.2022 року у розмірі 86 % відповідних сум грошового забезпечення, розмір пенсії обчислити з грошового забезпечення визначеного [INFO] в довідці від 22.02.2022 року № ФХ-126783, здійснити виплату суми перерахунку починаючи з 01.03.2022 року з урахуванням виплачених сум. Суду також надано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, датований 07.12.2022 і адресований батьку позивача [PERSON] , яким останнього було повідомлено про те, що головним управлінням здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2023 пенсія буде виплачуватися з урахуванням рішення суду. Різницю в пенсії, обчислену за рішенням суду з 01.03.2022 по 31.12.2022 буде виплачено в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. До вказаного листа було додано копію розрахунку на доплату пенсії та перерахунків пенсії на виконання рішення суду. Відповідно до розрахунку на доплату за пенсійною справою пенсіонера [PERSON] сума виплати на підставі рішення суду становить 80578 грн 94 коп. Суду також надано копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, датовану 10 травня 2024 року, відповідно до якої, така нотаріальна дія як видача свідоцтва про право на спадщину за законом на рухоме майно пенсію, яка належить спадкодавцю [PERSON] , не може бути вчинена, у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано документа, що підтверджує право спадкодавця, [PERSON] на рухоме майно пенсію, оформлене належним чином. Будь-які інші докази у суду відсутні. Всебічно та повно дослідивши усі обставини справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої\~статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №\~2262-ХІІ\~суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим\~Законом\~та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Згідно зі\~статтею 1227 Цивільного кодексу України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний суд у численних постановах, зокрема, у справі № 160/18875/23, № 420/8604/21 прийшов до наступних висновків: Закон №2262-ХІІ\~визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначеному\~законом\~порядку. Зокрема, відповідно до частини третьої\~статті 61 Закону № 2262-ХІІ\~зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за\~Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених\~законом\~строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими. У справі, що розглядається, [PERSON] , - син померлого пенсіонера, - не належить до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, а отже грошові коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті його батьку з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю мали увійти до складу спадщини. У зв`язку з чим [PERSON] мав право звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за виплатою належних йому як спадкоємцю грошових коштів. Водночас у суду відсутні докази того, що [PERSON] чи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Слюсар Людмила Олександрівна отримали відмову від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у виплаті належних йому як спадкоємцю грошових коштів. Так, сам Відповідач у відзиві зазначає, що заборгованість щодо виплати пенсії позивачу відповідно до Закону № 2262 відсутня, тому для застосування ст. 61 Закону № 2262 немає підстав. Недоотримана [PERSON] пенсія мала\~бути отримана [PERSON] як єдиним спадкоємцем свого батька. З відповідною вимогою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Позивач не звертався. Натомість у матеріалах справи наявна копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, датована 10 травня 2024 року, відповідно до якої, така нотаріальна дія як видача свідоцтва про право на спадщину за законом на рухоме майно пенсію, яка належить спадкодавцю [PERSON] , не може бути вчинена, у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано документа, що підтверджує право спадкодавця, [PERSON] на рухоме майно пенсію, оформлене належним чином. Відповідно до інформації, наданої суду, вказана постанова не оскаржувалася, повторно із документами, що підтверджують право спадкодавця [PERSON] на рухоме майно пенсію, оформленими належним чином, Позивач до нотаріуса не звертався. Оскільки позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із вимогою щодо виплати належних йому як спадкоємцю грошових коштів, то у суду відсутні будь-які докази того, що на момент звернення із позовною заявою до суду у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишилася заборгованість перед [PERSON] . Так, лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, адресований батьку позивача [PERSON] , відповідно до якого сума виплат на підставі рішення суду становить 80578 грн 94 коп., датований 07.12.2022, тобто сформований за 23 дні до смерті [PERSON] , суду не надані докази того, що у цей період Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не виплатило [PERSON] вказані грошові кошти. Відповідно ч. 2 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] як таких, що заявлені передчасно. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed