Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

29.05.2024 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Кушнір О.М., звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити її батька [PERSON] , [INFO] , померлим від дня його вірогідної смерті [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що її батько 04.11.2023, приблизно о 09-00 год. перебував за місцем свого проживання, за адресою: [ADDRESS] , коли військовослужбовці збройних сил рф та інших військових формувань держави-агресора, застосовуючи засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, порушуючи закони і звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України, здійснили обстріл цивільного населення та в результаті прямого попадання снаряду у будівлю літньої кухні, розташованої на території домоволодіння [ADDRESS] , внаслідок якого [PERSON] отримав поранення несумісні з життям, від яких загинув на місці. З приводу даної події [PERSON] звернулась до Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області із заявою про кримінальне правопорушення, за яким було розпочате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №\~12023082190000319 від 06.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України. Оскільки наразі село Кам`янське Василівського району Запорізької області є зоною активних бойових дій, будь-яким іншим способом встановити факт смерті [PERSON] неможливо. Оголошення померлим [PERSON] необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть та відкриття спадщини. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, жодних клопотань від нього не надходило. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які попереджені про кримінальну відповідальність за ст.\~ст. 384, 385 КК України, кожна окремо, підтвердили, що 04.11.2023 [PERSON] перебував за місцем свого проживання, за адресою: [ADDRESS] , в той час, коли військовослужбовцями збройних сил рф був здійснений обстріл цивільного населення та в результаті прямого попадання снаряду у будівлю літньої кухні, розташованої на території домоволодіння [PERSON] , останній отримав поранення несумісні з життям, від яких загинув на місці. Заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , на підтвердження чого до матеріалів справи долучена копія свідоцтва про народження (а.с. 39). Після укладення 04.06.1988 шлюбу з [PERSON] , заявник змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017970799 від 26.04.2017 (а.с. 14). Згідно паспортних даних [PERSON] , 15.11.1940, він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.05.2012 (а.с.\~18). 06.11.2023 за фактом порушення законів і звичаїв війни військовослужбовцями рф, внаслідок яких було пошкодження буд. [ADDRESS] , на території якого перебував [PERSON] , внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023082190000319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України (а.с. 20). Постановою слідчого ОВС 3 відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області від 13.05.2024 заявника [PERSON] залучено до кримінального провадження №\~12023082190000319 в якості потерпілої (а.с. 19). Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтями 305-309 ЦПК України визначений порядок розгляду справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою (ч. 1 ст. 308 ЦПК України). Згідно ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1)\~якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб (ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Відповідно до п. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б)\~фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: відсутність особи в місці її постійного проживання; відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду в постанові від 08.02.2024 в рамках справи № 148/1207/22, провадження № 61-14338св23. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, що вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим, оскільки цей факт підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості й достовірності, та ніким не спростовуються. Разом з тим, суд роз`яснює, що згідно ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved