Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

В грудні 2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , позивач звернувся у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, від нотаріуса йому стало відомо, що за життя батько склав заповіт на користь відповідача. Вказаний заповіт позивач просить визнати недійсним з підстав, визначених ст. 225 ЦК України, оскільки за життя [PERSON] страждав на низку хронічних хвороб, мав проблеми з пам`яттю, особливо після 2012 року, з 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні, знаходився у важкому стані під наглядом лікарів та впливом сильнодіючих препаратів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про витребування доказів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2019 року вжито заходів забезпечення позову у вигляді заборони [PERSON] , приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу видавати свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] в м.Одесі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси (протокольною) від 03 лютого 2020 року замінено відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON] . Ухвалами Малиновського районного суду м.Одеси від 21 липня 2020 року, від 27 серпня 2020 року вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси (протокольною) від 24 вересня 2020 року вирішено питання про прийняття уточненої позовної заяви. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси (протокольною) від 24 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29 жовтня 2020 року по справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, зупинено провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 23 травня 2023 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2023 року по справі призначено повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, зупинено провадження у справі. Постановою Одеського апеляційного суду від 09 травня 2024 року ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що на момент складення заповіту [PERSON] розумів значення своїх дій та міг керувати ними, свідомо розпорядився своїм майном на випадок смерті, заповівши його їй. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, заслухавши пояснення експерта, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 54, т.1) За життя [PERSON] склав заповіт, посвічений 07 липня 2015 року [PERSON] , державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 3-589, відповідно до якого заповів належну йому квартиру [ADDRESS] на користь [PERSON] . Вказаний заповіт у зв`язку із хворобою [PERSON] підписано за його дорученням [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією вказаного заповіту (а.с. 58, т.1). Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями відповідних заяв (а.с. 53, т.1; 15, т.1). За життя [PERSON] страждав низкою хвороб на тлі наявної ВІЛ інфекції, проходив лікування, що підтверджується наявною в матеріалах справи медичною документацією. Допитані в судовому засіданні свідки надали суперечливі показання щодо психічного стану [PERSON] в період часу, наближений до складення заповіту. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , показала суду, що за життя [PERSON] страждав на низку хвороб, переніс інсульт, що істотно вплинуло на його здатність розмовляти та пересуватись. Свідок [PERSON] надала показання, з яких вбачається, що на психічний стан [PERSON] істотно впливала наявність хвороб, він іноді не впізнавав знайомих, потім пригадував. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали показання, відповідно до яких [PERSON] в момент складення заповіту розумів значення своїх дій. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали показання, з яких вбачається, що наявність хвороб істотно не впливала на здатність [PERSON] розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 720 від 30 грудня 2021 року, виконаної судовими експертами КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської міської ради, [PERSON] в період часу, який відноситься до підписання заповіту від 07.04.2014, страждав на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді «Органічного розладу особистості сполученого генезу. Виражений психоорганічний синдром, експлозивний варіант», який за ступенем глибини та виразності абсолютно позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 2-14, т.3). Судовий експерт [PERSON] в судовому засіданні підтримала висновки експертизи, пояснила, що за своїм психічним станом в момент вчинення спірного заповіту [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, хоча за наявності психічного розладу, яким страждав [PERSON] у оточуючих осіб могло скластись хибне протилежне враження. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином, складення заповіту є одностороннім правочином в розумінні ст. 202 ЦК України. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що на момент вчинення оспорюваного заповіту заповідач [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. Такий висновок суду підтверджується наявним в матеріалах справи висновком посмертної судово-психіатричної експертизи, медичною документацією [PERSON] . Показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] оцінюються судом критично, оскільки зазначені особи не є фахівцями в галузі психіатрії, з пояснень експерта [PERSON] вбачається, що за наявності психічного розладу, яким страждав [PERSON] у оточуючих осіб могло скластись хибне враження розуміння ним значення своїх дій. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1152 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 158 ЦПК України, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2019 року по цивільній справі № 521/20836/19.

Outcome: approved