Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~АТ «ПУМБ» звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 126\~750,18 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено 15.12.2020 року кредитний договір №2001764516701 та 31.08.2021 року кредитний договір №1001960779001. Відповідач кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк не виконує. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.04.2024року склала: за кредитним договором від 15.12.2020 № 2001764516701 68583,71 гривень, з яких: 36771,42 гривень заборгованість за кредитом; 31812,29 гривень заборгованість процентами; за кредитним договором від 31.08.2021 № 1001960779001- 58166,47 гривень, з яких: 34391,47 гривень заборгованість за кредитом; 5,6 гривень заборгованість за процентами; 23769,4 гривень заборгованість за комісією. Таким чином, загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами станом на 30.04.2024 складає 126750,18 гривень. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Ухвалою суду від 01.07.2024 року відкрито провадження в цій справі в поряду спрощеного позовного провадження. Позивач явку представника до суду не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.69), у позовній заяві вказав про розгляд справи за відсутності представника, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 3). Такі дії не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляд у справи повідомлена двічі належним чином, зокрема судова повістка на 12.08.2024 року доставлена 27.07.2024 року (а.с. 67) та судова повістка на 12.09.2024 року доставлена 06.09.2024 року (а.с. 70). Згідно з ч.1\~ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Згідно з ч.ч.4,5ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12.09.2024 року, є дата складення повного судового рішення\~17.09.2024 року. У ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України закріплено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи той факт, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дачу, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи вищевказане, вивчивши матеріали даної справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 15.12.2020 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001764516701 шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 гривень із стандартною процентною ставкою 47,88% та реальною річною процентною ставкою 47,88% (а.с.14). До матеріалів позовної заяви позивачем долучено паспорт споживчого кредиту, з якого вбачається, що [PERSON] відкрито кредитну лінію на суму 20\~000 гривень, з річною процентною ставкою 47,88%, строком на 12 місяців. (а.с.14 зворот). Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001764516701 від 15.12.2020 року встановлено в цей же день кредитний ліміт 20\~000 гривень, 19.03.2021 року збільшено кредитний ліміт на суму 23\~000 гривень, 20.08.2021 року збільшено кредитний ліміт на суму 35\~000 гривень, 23.11.2021 року збільшено кредитний ліміт на суму 36 000 гривень, 14.12.2021 року збільшено кредитний ліміт на суму 37 000 гривень, 27.02.2022 року зменшено кредитний ліміт на суму 36 772 гривень, 03.03.2022 року збільшено кредитний ліміт на суму 37 000 гривень (а.с. 41). Відповідач отримав від позивача кредитні кошти та користувався ними, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 49-54). У той же час, як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] , відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, відтак, загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 30.04.2024 року становить 68583,71 гривень, з яких: 36771, 42 гривень заборгованість за кредитом; 31812,29 гривень заборгованість процентами (а.с. 44 -45). Крім того, 31.08.2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001960779001 шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 40\~400 гривень на строк 36 місяців, розмір та комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99%, розмір процентної ставки 0,01% (а.с.9 зворот-10). Із паспорта споживчого кредиту від 31.08.2021 року (а.с. 11) вбачається, що [PERSON] надано кредит в розмірі 40400 гривень, на строк 36 місяців, процентна ставка відсотків річних 0,01, тип процентної стави фіксована, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2, 99%, загальні витрати за кредитом 43492,59 гривень, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 83892,59 гривень (п.4). АТ «ПУМБ» 31.08.2021 року перераховано відповідачу [PERSON] 40400 гривень за договором №1001960779001 від 31.08.2021 року, що стверджується платіжною інструкцією від 31.08.2021 року (а.с.41 зворот). Із розрахунку заборгованості за договором №1001960779001 від 31.08.2021 року [PERSON] (а.с. 42- 43) вбачається, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого загальна сума заборгованості за цим кредитним договором станом на 30.04.2024 року складає 58166,47 гривень, з яких: 34391,47 гривень заборгованість за кредитом; 5,6 гривень заборгованість за процентами; 23769,4 гривень заборгованість за комісією. 01.05.2024 на адресу відповідача було надіслано письмову вимогу (повідомлення) про погашення заборгованості в розмірі 126750,18 гривень (а.с. 37 зворот 39). За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідач з умовами договору була ознайомлена, підписала заяву та паспорт споживчого кредиту і отримала кредит за кредитними договорами, однак умови договору порушила. З наданих до суду письмових доказів вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором про надання банківських послуг належним чином не виконувала, через що у неї виникла заборгованість перед банком у сумі 126750,18 гривень. Вказаний розрахунок підтверджується письмовими матеріалами справи та відповідачем не спростований. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення в повному обсязі. У ст.\~265\~ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно дост. 141\~ЦПК України. Відповідно до ч.1 та п.1.ч.2 ст.141ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума сплаченого нею судового збору при зверненні до суду в розмірі 2\~442,40 гривень.

Outcome: approved