Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] 3% річних у розмірі 2217 грн 56 к., інфляційні втрати у розмірі 10968 грн 08 к., судовий збір 2684 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 11917 грн 50 к. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.04.2021 року Біляївський районний суд Одеської області постановив рішення, яким цивільний позов ТОВ «ФК «АННЕСІ» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу було задоволено та стягнуто з відповідача нанесений збиток у розмірі 18402,31 грн, витрати на правову, правничу допомогу 8444,50 грн, судовий збір 2102,00 грн, разом у сумі 28948,81 грн. На виконання рішення суду видано виконавчий лист №496/5276/20 від 31.05.2021 року, який було пред`явлено до виконання. 26.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66616005 за виконавчим листом, про стягнення з [PERSON] шкоди в порядку регресу та судові витрати на загальну суму 28948,81 грн. Відповідач, з дати винесення Біляївським районним судом Одеської області рішення у справі 496/5276/20 (05.04.2021 року), судове рішення в добровільному порядку не виконував, заборгованість не сплатив, а тому позивач просить стягнути з відповідача за порушення грошового зобов`язання три проценти річних та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також витрати на правову допомогу. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність та дав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05.04.2021 року Біляївський районний суд Одеської області ухвалив рішення, яким цивільний позов ТОВ «ФК «АННЕСІ» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнив та стягнув з відповідача заподіяний збиток у розмірі 18402,31 грн, витрати на правову (правничу) допомогу 8444,50 грн, судовий збір 2102,00 грн, разом у сумі 28948,81 грн (а.с. 9-11). На виконання рішення суду видано виконавчий лист №496/5276/20 від 31.05.2021 року про стягнення з відповідача на користь позивача шкоди в порядку регресу у сумі 28948,81 грн. 26.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66616005 за виконавчим листом № 496/5276/20, виданого 31.05.2021 року Біляївським районним судом Одеської області, про стягнення з [PERSON] шкоди в порядку регресу та судові витрати на загальну суму 28948,81 грн (а.с.12). Відповідач, з дати ухвалення Біляївським районним судом Одеської області рішення у справі 496/5276/20, судове рішення не виконав, заборгованість не сплатив. Згідно з наданим позивачем розрахунком інфляційних втрат, заборгованість відповідача перед позивачем за інфляційні втрати становить 10968 грн 08 к. та заборгованість за 3% річних становить 2217 грн 56 к., а разом заборгованість становить 13185 грн 64 к. (а.с. 15-16). Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (стаття 14 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статі 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідальність за порушення грошового зобов`язання регламентується статтею 625 ЦК України. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачає, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказане узгоджується з\~правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 05.06.2019 по справі № 589/3683/16-ц. Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від\~07.02.2018 по справі № 910/11249/17. Як встановлено судом, на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05.04.2021 року по справі № 496/5276/20 між сторонами виникло грошове зобов`язання. На даний час вищезазначене рішення відповідачем не виконано, грошове зобов`язання не припинене, відтак, позивач має право на стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3269455905.1 від 24.10.2023 року (а.с. 6). Тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 2684 грн. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на професійну правничу допомогу. За змістом чч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ВП ВС у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на оплату послуг з професійної правничої (правової допомоги) адвоката у розмірі 11917 грн 50 к., на підтвердження чого надано договір №2 про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2019 року, додаткову угоду №1 акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги №1818 від 25.05.2021 року з описом обсягу надання професійної правничої (правової) допомоги та квитанцію до прибуткового касового ордера №1818 від 28 вересня 2023 року платіжної інструкції № 3386 від 25.08.2023 року, відповідно до якої ТОВ «ФК «Аннесі» перерахувало АО «Адвокатус» 11917 грн 50 к. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial