Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Процесуальні дії по справі. 17.09.2024 заявник [PERSON] в особі представника - адвоката Поліщук Т.О. звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в порядку ст. 317 ЦПК України, за змістом якої просить: - встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, місце смерті: с. Низинне, Сакського району Автономна Республіка Крим, яка настала [INFO] . Ухвалою від 17.09.2024 суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати в порядку окремого провадження. Розгляд заяви призначив на 17.09.2024 об 15:30 год. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Заява [PERSON] мотивована тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме в с. Низинне Сакського району Автономної Республіки Крим, померла її мати - [PERSON] , [INFO] , про що 27.09.2016 Сакським районним відділом записів актів департамента записів актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Заявник пояснює, що про смерть матері вона дізналась в липні 2024 року від родичів, які проживають на тимчасово окупованій території, про що направили фото свідоцтва про смерть. З метою проведення державної реєстрації факту смерті гр. [PERSON] , заявник звернулась до Черняхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ). Однак Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) (заінтересована особа) відмовив [PERSON] (заявник) у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] з підстав відсутності відповідного медичного документа про смерть. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для реєстрації смерті [PERSON] на території України та отримання свідоцтва про смерть, з метою у подальшому реалізації прав на спадкування. Заявник, представник заявника та заінтересована особи у судове засідання не з`явилися. 17.09.2024 подали до суду заяви, у яких просили суд розгляд заяви здійснювати без їх участі. Представник заявника у поданій до суду заяві вказала, що підтримує заяву, просить її задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні від 17.09.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є дочкою померлої гр. [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 03.10.2007 (а.с.7). Відповідно до копії витягу з обліково-статистичної картки дитини-сироти та дитини позбавленої батьківського піклування Служби у справах дітей Черняхівської районної державної адмінстрації [PERSON] має статус дитини позбавленої батьківського піклування на підставі рішення Черняхіського районного суду Житомирської області від 05.08.2008 року у справі №2-89/2008 рік про позбавлення матері [PERSON] батьківських прав, відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.10). Відповідно до копії розпорядження голови районної державної адмінстрації від 14.11.2019 №220 "Про зміну статусу дитині [PERSON] " змінено [PERSON] статус з "дитина, позбавлена батьківського піклування" на статус "дитина-сирота" (а.с.9). Згідно із довідкою №28 від 28.08.2024, виданною Клітищенським старостинським округом, місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] (а.с.13) Мати заявника - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Низинне Сакського району Республіки Крим, що є тимчасово окупованою територією України. 27.09.2016 Сакським районним відділом записів актів департамента записів актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво серії [NUMBER] про смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . За даними, що містяться у свідоцтві вказано місце смерті - с. Низинне, Сакський район, Республіка Крим, російська федерація (а.с.8). 18.06.2024 Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо розгляду заяви заявника про видачу свідоцтва про смерть матері [PERSON] зазначив про неможливість видачі свідоцтва про смерть [PERSON] , оскільки заявником не було пред`явлено документ, який відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України №545 від 8 серпня 2006 року та надав роз`яснення щодо визначених законом підстав реєстрації смерті особи та відповідно видачі свідоцтва про смерть, зокрема, з урахуванням ст. 317 ЦПК України (а.с.11). Встановлення факту смерті заявнику необхідно для реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про смерть з метою подальшої реалізації своїх спадкових прав. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Як передбачено ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності з ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. За приписами частини 2 статті 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Так, законодавством України визначено, що відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 N 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів, а також для інформування пенсійного фонду України. Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначає, що тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1 Закону). Відповідно до норм ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Отже, свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , видане 27.09.2016 Сакським районним відділом записів актів департаменту записів актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, не створює правових наслідків. Разом з тим вказане свідоцтво містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Водночас, оцінюючи надані заявником докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації заявником свої прав, свобод та законних інтересів. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявник не має можливості, оскільки факт смерті її матері відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. За вказаних обставин, оскільки неможливо провести реєстрацію смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України та законом не встановлено іншого порядку отримання свідоцтва про смерть, з метою забезпечення прав, свобод та законних інтересів заявника, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті матері заявника. При цьому суд не знаходить вагомих підстав ставити під сумнів відомості, зазначені в заяві про встановлення факту смерті [PERSON] . Згідно із частинами 3, 4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved