Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у лютому 2024 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 25.10.2021 у розмірі 400000 доларів США, 3% річних у розмірі 25643 доларів США 83 центів, що разом становить 425643 доларів США 83 центів та суму сплаченого судового збору у розмірі 15140 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2021 [PERSON] отримав від [PERSON] у борг грошову суму у розмірі 400000 доларів США, про що була укладена розписка, відповідно до якої відповідач зобов`язався повернути борг до 18.11.2021. У добровільному порядку позичальник позику не повернув, жодних дій, спрямованих на виконання умов договору позики не вчиняє, внаслідок чого заборгованість становить 400000 доларів США. Крім того, внаслідок прострочення боргу з відповідача також підлягають стягненню 3% річних у період з 19.11.2021 по 08.01.2024, що становлять 25643 доларів США 83 центів. 29.03.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у повному обсязі, оскільки [PERSON] ніколи не отримував кошти від [PERSON] , жодних розписок йому не надавав, надана позивачем розписка не оформлялась та не підписувалась відповідачем (а.с. 77-80). 16.04.2024 представником позивача до суду надіслано відповідь на відзив, де зазначено, що твердження відповідача про те, що ним не отримувались грошові кошти та не писалась розписка не відповідає дійсності, оскільки відповідач просив позивача у борг грошові кошти у розмірі 400000 доларів США. Позивач надав у борг грошові кошти у розмірі 400000 доларів США з умовою, що вказані грошові кошти будуть повернені відповідачем до 18.11.2021, що підтверджується письмовою розпискою від 25.10.2021 написаною власноручно відповідачем (а.с. 93-103). ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024, визначено головуючого - суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 8-9). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 11-12). Ухвалою судді від 22.01.2024 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 26-27). 23.02.2024 ухвалою судді клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено (а.с. 62-63). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.02.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 66). Протокольною ухвалою від 08.04.2024 за клопотання представника відповідача здійснено повернення до стадії підготовчого засідання (а.с. 89-91). 24.04.2024 ухвалою суду клопотання представника відповідача [PERSON] про надання доручення задоволено. Доручено працівникам Посольства України у Румунії виконати відібрання експериментальних зразків підпису [PERSON] (а.с. 115-117). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 152). Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідач у судове засідання не з`явився, 20.09.2024 через електронну пошту надіслав до суду лист, в якому просив судовий розгляд перенести (а.с. 150). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що [PERSON] відповідно до оригіналу розписки від 25.10.2021 отримав у [PERSON] 400000 доларів США, зобов`язався повернути до 18.11.2021 (а.с. 88). Згідно розрахунку відсотків за користування грошовими коштами від 08.01.2024 сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 19.11.2021 по 08.01.2024 складає 25643 доларів 83 центів США (а.с. 22). Як вбачається з листа Міністерства закордонних справ України №721/17-636-172 від 28.08.2024 на виконання ухвали суду від 24.04.2024, pа інформацією Посольства, після чисельних спроб, співробітникам консульського відділу Посольства не вдалося зв?язатися з dідповідачем. Він не перебуває на консульському обліку в Посольстві, за отриманням консульських послуг не звертався, а його місцезнаходження на території Румунії не встановлено. На вказаний в eхвалі контактний номер телефону dідповідача та прив?язані до нього месенджери відповідь надана не була (а.с. 146). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно зі ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст.ст. 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такі правові висновки про застосування ст.ст. 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13, від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14 та від 13.12.2017 у справі № 6-996цс17. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.199 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на те, що на час звернення до суду, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув, при цьому вказаний термін повернення коштів минув, а також враховуючи те, що у посольство відповідач не з`явився для взяття зразків підпису за клопотанням його представника, суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму позики, оскільки судом встановлено наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У ч. 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц). Згідно з п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦПК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з військовою агресією рф проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє на цей час. Таким чином, починаючи з 24.02.2022 та до завершення введеного на території України воєнного стану, нарахування 3 % річних за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання не здійснюється, а тому відповідача на користь позивача слід стягнути 3 % річних у розмірі 3189 доларів США 04 цента за період з 19.11.2021 по 23.02.2022. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення боргу за договором позики підлягає частковому задоволенню. V. Розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 403189 доларів США 04 цента та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 14341 грн 29 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial