Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом зняття арешту нерухомого майна. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що з метою внесення даних про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , до Державного реєстру прав на нерухоме майно, вона звернулася до Центру надання адміністративних послуг (ЦНАПу). Під час візиту до ЦНАП стало відомо про те, що на її частку квартири накладено арешт. Згідно отриманої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 30.05.2024 №380903314 встановлено, що: - 04.11.2006 за №4004688 реєстратором: Другою кам`янською державною нотаріальною конторою (51937, Дніпропетровська обл. м.Кам`янське, пр-т Наддніпрянський, 1-г) зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна); об`єкт обтяження: 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS] ; підстава обтяження: постанова б/н від 20.06.2002 року видана Державною виконавчою службою Баглійського РУЮ м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області (виконавець О.О.Кравченко); власник - [PERSON] ; - 10.04.2007 за №4776476 реєстратором: Другою кам`янською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження (арешт - архівний запис); об`єкт обтяження: 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] ; підстава обтяження: постанова, 04/8806 від 18.07.2002 року Третя Дніпродзержинська ДНК, Баглійське УЮ; власник - [PERSON] . На запит з Другої кам`янської державної нотаріальної контори було отримано копію зазначеної постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.06.2002, виданою Державною виконавчою службою Баглійського РУЮ м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області. Постанову, яка стала підставою для обтяження від 10.04.2007 за №4776476 Друга кам`янська державна нотаріальна контора не надала у зв`язку з відсутністю у них даної постанови. Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №081375 (оригінал серії АА №705886) від 20.06.2002, виданою відділом державної виконавчої служби Баглійського районного управління юстиції міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, державним виконавцем Кравченко О.О. накладено арешт на майно [PERSON] , а саме: 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Арешт на вказану квартиру накладено при примусовому виконанні виконавчих листів №2-222, виданих 16.04.2002 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5008,50 грн., на користь [PERSON] 2508,50 грн. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 02.02.2001 Фондом комунальної власності м.Дніпродзержинська, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] та [PERSON] . Між співвласниками вказаної квартири 06.06.2002 укладено угоду, посвідчену приватним нотаріусом Огневою Н.О. за реєстровим № 2406 (АЕК №623553), про визначення часток у спільній сумісній власності, за умовами якої [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди, що частки у зазначеному вище спільному майні визначаються рівними і становлять по 1/3 (одній третій) частці цілої квартири. 06.06.2002 року приватним нотаріусом Огневою Н.О. за реєстровим №2408 було посвідчено договір дарування (АЕК №623554) за умовами якого [PERSON] подарував [PERSON] належну йому на праві приватної власності 1/3 частину квартири під [ADDRESS] , що знаходиться у спільному користуванні з співвласниками в будинку №25 попроси. Конституції. 07.06.2002 року на оригіналі договору дарування (АЕК №623554), як на правовстановлюючому документі, Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації виконаний реєстраційний напис на підтвердження реєстрації 1/3 частини квартири [ADDRESS] на праві приватної власності за [PERSON] в реєстровій книзі №140, за реєстровим номером № 21927. Відповідно до технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] складеного 04.06.2002, власниками квартири є [PERSON] (1/3 частки власності) та [PERSON] (2/3 частки власності) (зміни в установленому порядку внесені 07.06.2002). Отже, вона фактично вступила у володіння і користування 2/3 частинами вказаного об`єкта нерухомості ще до дати винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.06.2002. 14.05.2024 вона надала до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заяву про зняття арешту з частки квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності. В заяві вона повідомила, що її батько, [PERSON] , на майно якого накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, постановою державного виконавця від 20.06.2002, помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ). Згідно відповіді Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 23.05.2024 за №07/28.5-34/47531, яка була надана на її звернення з приводу зняття арешту, було повідомлено, що в період винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №081375 (оригінал серії АА №705886) від 20.06.2002 Баглійським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції не діяв Єдиний державний реєстр виконавчих документів (автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку електронних виконавчих документів, а також надання інформації з нього), а здійснити пошук інформації на паперових носіях не можливо, так як згідно з вимогами п.3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України за № 470/7 від 05.09.1999 року (зі змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства юстиції України) строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки від дати відмови у відкритті виконавчого провадження або дати звернення виконавчого провадження. Тому, їй повідомлено, що підстави для зняття арешту з майна відсутні та арешт може бути знятий за рішенням суду. На сьогодні вона має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує її право власності. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується її право приватної власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно вона не вбачає, адже арешт накладено на майно її батька, [PERSON] , але у останнього на час накладення арешту відсутнє право власності на будь-яку частку квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому і арешт накладено безпідставно. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності вона не може. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просили прийняти на розсуд суду. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 30.05.2024 №380903314 встановлено, що: - 04.11.2006 за №4004688 реєстратором: Другою кам`янською державною нотаріальною конторою (51937, Дніпропетровська обл. м.Кам`янське, пр-т Наддніпрянський, 1-г) зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна); об`єкт обтяження: 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS] ; підстава обтяження: постанова б/н від 20.06.2002 року видана Державною виконавчою службою Баглійського РУЮ м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області (виконавець О.О.Кравченко); власник - [PERSON] ; - 10.04.2007 за №4776476 реєстратором: Другою кам`янською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження (арешт - архівний запис); об`єкт обтяження: 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] ; підстава обтяження: постанова, 04/8806 від 18.07.2002 року Третя Дніпродзержинська ДНК, Баглійське УЮ; власник - [PERSON] . Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №081375 (оригінал серії АА №705886) від 20.06.2002, виданою відділом державної виконавчої служби Баглійського районного управління юстиції міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, державним виконавцем Кравченко О.О. накладено арешт на майно [PERSON] , а саме: 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Арешт на вказану квартиру накладено при примусовому виконанні виконавчих листів №2-222, виданих 16.04.2002 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5008,50 грн., на користь [PERSON] 2508,50 грн. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 02.02.2001 Фондом комунальної власності м.Дніпродзержинська, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] та [PERSON] . Між співвласниками вказаної квартири 06.06.2002 укладено угоду, посвідчену приватним нотаріусом Огневою Н.О. за реєстровим № 2406 (АЕК №623553), про визначення часток у спільній сумісній власності, за умовами якої [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди, що частки у зазначеному вище спільному майні визначаються рівними і становлять по 1/3 (одній третій) частці цілої квартири. 06.06.2002 року приватним нотаріусом Огневою Н.О. за реєстровим №2408 було посвідчено договір дарування (АЕК №623554) за умовами якого [PERSON] подарував [PERSON] належну йому на праві приватної власності 1/3 частину квартири під [ADDRESS] . 07.06.2002 року на оригіналі договору дарування (АЕК №623554), як на правовстановлюючому документі, Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації виконаний реєстраційний напис на підтвердження реєстрації 1/3 частини квартири [ADDRESS] на праві приватної власності за [PERSON] в реєстровій книзі №140, за реєстровим номером № 21927. Відповідно до технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] складеного 04.06.2002, власниками квартири є [PERSON] (1/3 частки власності) та [PERSON] (2/3 частки власності) (зміни в установленому порядку внесені 07.06.2002). Згідно відповіді Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 23.05.2024 за №07/28.5-34/47531, яка була надана на її звернення з приводу зняття арешту, було повідомлено, що в період винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №081375 (оригінал серії АА №705886) від 20.06.2002 Баглійським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції не діяв Єдиний державний реєстр виконавчих документів (автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку електронних виконавчих документів, а також надання інформації з нього), а здійснити пошук інформації на паперових носіях не можливо, так як згідно з вимогами п.3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України за № 470/7 від 05.09.1999 року (зі змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства юстиції України) строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки від дати відмови у відкритті виконавчого провадження або дати звернення виконавчого провадження. Тому, їй повідомлено, що підстави для зняття арешту з майна відсутні та арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п.9.9 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Ст.ст.1-3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до вимог ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, необхідно покласти на позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved