Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] РНОКПП : [NUMBER] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у сумі 191 099 грн. 18 коп. \~ \~ В\~обґрунтування позовних\~вимог посилається\~на те,\~що з\~відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2003 року по 25 вересня 2009 року. Реєстрація шлюбу була проведена міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, за актовим записом № 224. Шлюб розірвано на підставі заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2009 року справа № 2-5366/2009 рік.Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син залишилась мешкати разом з позивачкою за адресою : [ADDRESS] .Відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання сина. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2009 року справа № 2-5369/09 р. з відповідача [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Улан-Батор,Монголія стягнуто на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів заробітної плати щомісяця, починаючи з 01.04.2009 року до його повноліття.. 22.02.2010 року позивачем було отримано виконавчий лист № 2-5369/09 і переданий на примусове виконання до Немишлянського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові. Державним виконавцем Немишлянського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові відкрито виконавче провадження № 19095838 . Згідно розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця Немишлянського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові заборгованість за період з 01.09.2018 по 21.06.2022 рік становить: 1 910 099,18 грн. борг по аліментам. В зв`язку з несплатою відповідачем аліментів, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення пеню за прострочене зобов`язання у розмірі 191 099 грн. 18 коп. У судове засідання позивач не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. У своїй заяві зазначила про підтримання позовних вимог у повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації відповідача, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне його повідомлення, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подав. Відповідно до п. 3 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлялась про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.\~3,\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2003 року по 25 вересня 2009 року, реєстрація шлюбу була проведена міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, за актовим записом № 224. Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2009 року справа № 2-5366/2009 шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу син залишилась мешкати разом з позивачкою за адресою : [ADDRESS] . Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2009 року справа № 2-5369/09 р. з відповідача [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Улан-Батор,Монголія стягнуто на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів заробітної плати щомісяця, починаючи з 01.04.2009 року до його повноліття.. 22.02.2010 року позивачем було отримано виконавчий лист № 2-5369/09 і переданий на примусове виконання до Немишлянського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові. Державним виконавцем Немишлянського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові відкрито виконавче провадження № 19095838 . Згідно розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця Немишлянського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові заборгованість за період з 01.09.2018 по 21.06.2022 рік становить: 1 910 099,18 грн. борг по аліментам. Відповідно до ст. 196 СК України Відповідальність за прострочення сплати аліментів, оплати додаткових витрат на дитину 1.У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням«* суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення' судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". 2.Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. 3.Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. 4.У разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь ас прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов`язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі не встановлення такого строку - після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості по аліментам нараховується державним виконавцем. На 1 вересня 2018 року сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становить 73 523 грн. 18 коп. З 01 вересня 2018 року по теперішній час минуло 2032 дня. 1% від 73 523 грн. 18 коп. становить 735 грн. 23 коп. 735 грн. 23 коп. х на 2032 дня = 1 493 991, 01 коп. відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. \~ \~ Сума заборгованості на 1 вересня 2018 року становила 73 523 грн. 18 коп., тому позивач просить стягнути пеню в розмірі 73 523 грн. 18 коп. та пеню 1% за прострочку платежів з 01 вересня 2018 року становить 117 576 грн. а всього 191 099 грн. 18 коп. Згідно із частиною четвертою\~статті 155 СК України\~ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у\~статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже неустойка, визначена у частині першій\~статті 196 СК України\~може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачував аліменти на утримання дітей , у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по аліментам. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. З урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Великої Палата Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц розрахунок пені за період прострочення сплати аліментів з лютого 2021 року по листопад 2023 року проводиться за наступною формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. При цьому, розмір пені відповідно до положень ч. 1\~ст. 196 СК України\~не може бути більшим, ніж 100 відсотків заборгованості по аліментах. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, враховуючи, що позивач просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, виходячи з наданого розрахунку , що підтверджується матеріалами справи, то суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача пеню за прострочення аліментів у розмірі 191 099 грн. 18 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved