Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановити над ним опіку. Посилається на те, що [PERSON] , [INFO] проживає спільно із заявником, через психічне захворювання не взмозі працювати, не усвідомлює наслідки своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Внаслідок хвороби [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та встановлення над ним опіки. [PERSON] знаходиться на утриманні та піклуванні заявника. Просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над ним та призначити заявника опікуном над [PERSON] ..\~\~ В судове засідання представник заявника адвокат Жупан А.Ю. подав заяву про розгляд справи без участі заявника та його часті, заяву підтримує повністю та просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради Сабадош М.І. в судове засідання подав заяву про проведення судового розгляду без участі представника, проти задоволення вимог не заперечує. [PERSON] , щодо якого розглядається заява про визнання його недієздатним, в судове засідання не викликався. Представник [PERSON] - адвокат Чопик В.В. подав заяву про проведення розгляду без його участі, не заперечує проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатним, просив суд задовольнити подання органу опіки та піклування щодо призначення [PERSON] опікуном [PERSON] у разі визнання останнього недієздатним. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживає спільно [PERSON] , що підтверджується довідкою № 441/02-112 від 10.05.2024 р. Копашнівського старостинського округу Хустської міської ради, актом обстеження житлово-побутових і матеріальних умов від 10.05.2024 р.. У відповідності до ст. 298 ЦПК України судом було призначено судово-психіатричну експертизу стосовно [PERSON] . Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 325 від 09.08.2024 року, проведеної експертами Закарпатської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний психічний розлад у формі вираженої деменції внаслідок органічного ураження головного мозку, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч.ч. 6-7 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Відповідні положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачають те, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Згідно ч. 1ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Частинами 1-4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуна призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Зі змісту подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради № 395 від 19.07.2024 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] . Відповідно до ст. 64 ЦК України, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Заявник ознайомлений з правами та обов`язками опікуна. Перешкод для призначення заявника [PERSON] опікуном [PERSON] судом не встановлено. При таких обставинах, коли перешкод, зазначених у ст. 64 ЦК України для призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] не встановлено, тому суд вважає за можливе встановити опіку над недієздатним [PERSON] та призначити заявника його опікуном. З огляду на викладене, заява про визнання [PERSON] недієздатним та подання органу опіки та піклування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved