Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

23 грудня 2023 року близько 10 год. 00 хв. на промисловій території, розташованій за адресою: м. Харків, вул. Василя Стуса, буд. 6-А, стався наїзд тягачем «Scania 124L420», реєстраційний номер [NUMBER] », з напівпричепом «Dennison SL-25N», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] на автомобіль «Mercedes-Benz Metris», реєстраційний номер [NUMBER] , який був припаркований водієм [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.01.2024 року у справі № 643/13702/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850, 00 грн. [PERSON] є власником автомобіля «MERCEDES-BENZ METRIS», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу № 213429499, за яким ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого, складає 160\~000, 00 грн., франшиза складає 3\~200, 00 грн. 05.01.2024 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Сагайдак Е.С., звернувся до відповідача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Листом № 12/1981 від 03.04.2024 відповідач повідомив представника позивача про те, що станом на 03.04.2024 до Товариства була надана заява про страхове відшкодування без документів, оформлених належним чином, які додаються до заяви згідно зі ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У заяві вказано, що «реквізити будуть надані додатково», але вони також не були надані до Товариства. Тому, для прийняття рішення просить надати Товариству документи згідно Закону. Згідно складеного Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» на замовлення представника позивача Висновку експерта № 375 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 01.04.2024 року, сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля «MERCEDES-BENZ METRIS», реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, номер кузова [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 23.12.2023 року, складає 152\~183, 33 грн. Доказів на підтвердження виплати відповідачем страхового відшкодування позивачу матеріали справи не містять. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 1166\~ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Згідно з статтею 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (статті 6\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» від\~01\~липня 2004\~року №\~1961-IV (далі - Закон № 1961-IV). Відповідно до пункту 22.1 статті 22\~Закону №\~1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У статті 29\~Закону №\~1961-IV зазначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до частини 3 статті 988\~ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства\~юстиції України,\~Фонду державного\~майна України\~від 24\~листопада 2003\~року №\~142/5/2092 (далі - Методика). Пунктом 2.3 Методики передбачено, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до частини 2 статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України). Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19 (провадження № 61-9485св20) та у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 911/286/20. Крім того, відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону № 1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Зважаючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів понесених фактичних витрат на ремонт автомобіля після ДТП, розмір відшкодування підлягає зменшенню на суму вартості відновлювального ремонту на суму ПДВ (20%), оскільки документальне підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту в матеріалах справи відсутнє, а також на суму франшизи. Відтак, суд позовні вимоги в цій частині задовольняє частково та стягує х відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 118\~546, 66 грн. за виключенням ПДВ та франшизи. Щодо доводів ТЗДВ «СК «Альфа-Гарант» про розмір відшкодування, визначений на замовленням позивача, то суд виходить з такого. Відповідно до частини 1, 2, 5, 6 статті 106\~ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Наданий позивачем висновок складено судовим експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Бочаровим С.М., який був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. Транспортний засіб оглянуто експертом 22.01.2024 року. Звіт, наданий страховою компанією, складено 21.05.2024 року на підставі акту технічного огляду об`єктами з результатами фотофіксації від 15.01.2024 року. Під час розгляду справи відповідач не заявляв клопотання про призначення судової експертизи. Таким чином, відповідач в силу частини 3 статті 12, частини 1 статті 81\~ЦПК України не надав доказів на противагу поданого позивачем автотоварознавчого дослідження № 375 від 01.04.2024 року, не спростував визначений розмір матеріального збитку, а отже не довів, що такий визначено експертним дослідженням неправильно. Доводи ТЗДВ «СК «Альфа-Гарант» що позивачем не надано реквізити для сплати страхового відшкодування не виключають обов`язку здійснити страхову виплату. Доказів відмови позивача від отримання такої виплати матеріали справи відповідачем не надано. Матеріали справи не містять даних, що страховою компанією вчинялись дії щодо виплати коштів позивачеві, в тому числі шляхом внесення коштів на депозит нотаріуса. За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат на проведення експертного авто-товарознавчого дослідження № 375 від 01.04.2024 у розмірі 6 361, 15 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. З матеріалів справи вбачається, що висновок експерта № 375 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження було складено за заявою представника позивача [PERSON] . Згідно рахунку № 82 від 17.01.2024 вартість проведеного експертного дослідження складає 6 361, 15 грн., які були оплачені в повному обсязі, про що свідчить платіжна інструкція від 1 \~ \~ \~ \~5.03.2024 на суму 6\~361, 15 грн. Враховуючи наведене та в силу приписів ст. 141 ЦПК вказані витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеній частині позову у розмірі 4 955, 16 грн. Що стосується витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 20 300, 00 грн., суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 133\~ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137\~ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial