Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

22 травня 2024 року позивач звернувся до Зарічного районного суду міста Суми з позовом до [PERSON] , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 28.10.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Задовго до розірвання шлюбу відповідач часто, надовго від`їздила до себе на батьківщину, свого чоловіка та дитину залишала в Сумах. З моменту розірвання шлюбу та до дня подання даної позовної заяви до суду відповідач взагалі не приймає участі у вихованні дитини. Відповідач не цікавиться здоров`ям дитини, її успішністю в школі та взагалі не виявляє будь якого бажання спілкуватися з дитиною. У 2020 році батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] помер, майже чотири роки дитина фактично проживає зі своєю бабусею [PERSON] та дядьком [PERSON] . Відповідач надала нотаріально завірену заяву, в якій не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відноснонеповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду міста Сумивід 24.05.2024 року матеріали вищевказаної справи передано на розгляд до Фастівського міськрайонного суду Київської області за підсудністю. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2024 дана справа надійшла в провадження судді Ковалевської Л.М. Ухвалою судді від 24 червня 2024 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання, а також залучено Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог до участі у вищевказаній цивільній справі. Ухвалами від 16.07.2024, 19.08.2024, 28.08.2024 заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відео конференції - задоволено. Ухвалою від 23 липня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд позов задовольнити. Крім цього, надали письмові пояснення малолітньої [PERSON] , [INFO] згідно яких, [PERSON] не заперечує проти позбавлення [PERSON] відносно неї батьківських прав так як, її матір [PERSON] ухиляється від спілкування з нею, самоусунулась від витрат пов`язаних з її утриманням, не займається її вихованням. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] не заперечує. Представник третьої особи - Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судове засідання не з`явилась, електронною поштою подали заяву про розгляд справи без участі представника управління, проти позову не заперечують. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.01.2007 року виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області /а.с.16/. 28 жовтня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується рішенням Зарічного районного суду м. Суми /а.с.18/. [INFO] батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 24.11.2020 року Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), серія [NUMBER] /а.с.19/. Відповідно до довідки про обстеження психоемоційного стану [PERSON] , [INFO] від 07.05.2024 року вбачається, що на теперішній час соціальна ситуація сприятлива для повноцінного розвитку дівчини. Артем, дядько [PERSON] , усвідомлюючи обставини, що склалися, взяв на себе повну відповідальність за благополуччя та здоров`я власної племінниці. Така позиція дозволяє Камілі гнучко реагувати на виклики життя та конструктивно переживати стресові ситуації /а.с.6-9/. Згідно нотаріально завіреної заяви приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвої І.А. від 07.05.2024 року [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] /а.с.11/. Відповідно до Висновку № 1304/27.1-26 від 23.08.2024 року Управління «Служба у справах дітей» вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] /а.с.79-80/. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок № 1304/27.1-26 від 23.08.2024 року Управління «Служба у справах дітей» в якому зазначено, що Управління «Служба у справах дітей» вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] /а.с.79-80/. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки, що також не заперечується відповідачем. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням своєї доньки не займається і ухиляється від своїх обов`язків по її вихованню, не спілкується з нею і не проявляє турботи, тому, з урахуванням інтересів дитини є необхідність у позбавленні батьківських прав відповідача відносно своєї доньки - [PERSON] .

Outcome: approved