Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до Сквирського районного суду Київської області з вказаною позовною заявою. В обґрунтуванні позову зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано згідно з рішенням суду від 18.12.2023 р. У шлюбі у них народилися сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , який на даний час є повнолітнім та навчається у Державному навчальному закладі «Сквирське вище професійне училище», термін навчання становить з 01.09.2022 р. по 30.06.2025 р., а тому потребує коштів на утримання до закінчення навчання. Навчається на денній формі навчання. Відповідач добровільно не допомагає сину коштами, не цікавитися його справами та розвитком. На даний час позивач працює у ТОВ «Гроно», проте її коштів на придбання необхідної літератури, одягу, продуктів харчування, засобів гігієни, оплати проїзду, тощо не вистачає. Стан здоров`я відповідача задовільний, матеріально забезпечений, на даний час перебуває у лавах ЗСУ, інших дітей на триманні не має. Позивача в судове засідання не з?явилась, надала суду заяву, щодо слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, не з`явився, клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву також не надав. Третя особа [PERSON] у судове засідання, не з`явився надав суду заяву, щодо слухання справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, повторно в судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7) З довідки Державного навчального закладу «Сквирське вище професійне училище» від 04.06.2024 р. № 150 вбачається, що [PERSON] є студентом денної форми здобуття освіти Державного навчального закладу «Сквирське вище професійне училище» з 01.09.2022 по 30.06.2025 р. (а.с. 9). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~Главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. За правилами частини першої\~статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3\~ст. 199 СК України). Сімейний кодекс України\~виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Частиною 2\~ст.141 СК України\~передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статей\~191,\~200 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Визначаючи підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, суд враховує положення статей\~182,\~199 СК України, а також те, що відповідач, як особа працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, яка навчається. Таким чином, суд, встановивши, що відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу, який навчається, оскільки син будь-якого доходу немає, не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання,\~перебуває на повному утриманні матері,\~не досяг 23 років і потребує матеріальної допомоги, тому суд, вважає позовні вимоги задовольнити в цій частині та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.06.2024 до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Відповідно до ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Пунктом 3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях. Таким чином, в силу вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved