Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

26 липня 2024 року представник позивача адвокат Кушнеренко Є.Ю. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] , в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Данич Оксаною\~Федорівною,зареєстрований в реєстрі № 7824, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" грошових коштів в сумі 28 255,05 грн та стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 8 500 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що 15.07.2024\~року [PERSON] \~з додатку\~«Дія» дізналась\~про наявність\~відносно неї\~виконавчого провадження.\~Того ж\~дня вона\~звернулась до\~адвоката та\~з`ясувала,\~що відносно\~неї вчинено\~виконавчий напис.\~19.07.2024\~року у\~відповідь на\~адвокатський запит\~приватним виконавцем\~було надано\~сканкопію виконавчого\~напису. Вважає, що вказаний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, норм матеріального права, що тягне за собою ряд інших дій, що порушують права [PERSON] . Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог, розмір заборгованості не був погоджений з позивачем, а відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Крім того, оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі непосвідченого нотаріусом кредитного договору. Ухвалою суду від 31 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. На адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу. У клопотанні зазначає, що ознайомившись з позовною заявою відповідач категорично не погоджується з доводами позивача та заперечує проти заявлених вимог в повному обсязі. Вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 8 500 грн, оскільки сума та вид виконаної робот є неспівмірними та не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною\~Федорівноювчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі №7824) про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № Z40.702.70517 від 19.07.2017 року, укладеним з АТ «Ідея Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №12/84 від 26.11.2020 року є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». В оспорюваному виконавчому написі нотаріуса зазначено, що строк платежу за Кредитним договором № Z40.702.70517 від 19.07.2017 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.11.2020 року по 10.05.2021 року. Сума заборгованості складає 27\~455,05 гривень, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8\~661,16 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5\~391,77 грн; прострочена заборгованість за комісією 13\~402,12 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом па підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 28\~255,05 грн. (а.с.12 ) 19.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. було відкрито виконавче провадження №66569379 по виконанню виконавчого напису № 7824 від 25 травня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова\~компанія "Кредит-Капітал" заборгованості в розмірі 28\~255,05 грн. (а.с.11) Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірпому порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 25 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, докази того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально у справі відсутні. Крім того, відповідачем відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України не було надано суду належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано. Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки виконавчий напис оскаржується позивачем, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідача на позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211,20 грн за подання позовної заяви. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved