Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 08.09.2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис № 11, проведений відділом РАЦС Свалявського РУ юстиції Закарпатської області . Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Вказує, що спільне життя між ними не склалося, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси. Тому просить суд розірвати шлюб укладений з відповідачем 08.09.2007 року зареєстрований відділом РАЦС Свалявського РУ юстиції Закарпатської області. Учасники в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав (а.с.11-12). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.09.2007 року, між сторонами зареєстровано шлюб відділом РАЦС Свалявського РУ юстиції Закарпатської області, актовий запис № 110 від 08.09.2007 року (а.с.4). В шлюбі в сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.05.2011 року, актовий запис № 8, проведений 04.05.2011 року Виконкомом Тибавської сільської ради) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.01.2015 року, актовий запис № 2 від 14.01.2015 року, проведений Виконавчим комітетом Тибавської сільської ради) (а.с.5-6). Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім`ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб розірвати.

Outcome: approved