Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини. \~ \~ \~ \~На обґрунтування\~заявлених вимог\~зазначає,\~що 23\~лютого 2019 року\~між ним\~та [PERSON] ,\~був укладений\~шлюб.\~Від даного\~шлюбу у\~них народилася\~дитина:\~син [PERSON] \~ [INFO] .\~Однак,\~подружнє життя\~із [PERSON] \~не склалося\~та вони проживають окремо один від одного. У зв`язку із цим, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 травня 2024 року, шлюб між ними було розірвано та залишено малолітню дитину - сина [PERSON] \~ [INFO] , проживати разом із ним, тобто батьком. На даний час він проживає разом зі своїм сином окремо та самостійно займається його вихованням та утриманням, а також ним були створені всі необхідні умови для повноцінного розвитку дитини. Тому, з метою захисту інтересів дитини та можливості в подальшому здійснювати його виховання, він був змушений звернутися до суду із вказаною заявою. \~ \~ \~ \~У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень щодо задоволення заяви не має. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої\~особи - Дубровицької\~міської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень щодо задоволення заяви не має. \~ \~ \~ \~Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги заявника не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов такого висновку. \~ \~ \~ \~Як вбачається\~із копії\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~(а.с.7),\~23\~лютого 2019 року між заявником [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] , був укладений шлюб. \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу у сторін народилася дитина: син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). \~ \~ \~ \~Як зазначає у поданій заяві заявник, подружнє життя із [PERSON] не склалося та вони почали окремо один від одного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 травня 2024 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та залишено малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] , проживати разом із батьком [PERSON] [INFO] (а.с.12). \~ \~ \~ \~Згідно акту\~обстеження матеріально-побутових\~умов домогосподарства\~/\~фактичного місця\~проживання №564\~від 28\~червня 2024\~року вбачається,\~що заявник\~ [PERSON] \~проживає разом\~із малолітньою\~дитиною -\~сином [PERSON] \~ [INFO] \~за адресою: [ADDRESS] . Також із даного акту встановлено, що [PERSON] самостійно здійснює виховання своєї дитини [PERSON] та повністю забезпечує його матеріальне утримання (а.с.14). \~ \~ \~ \~Я вбачається із долученої заявником до матеріалів заяви довідки №45 від 18 вересня 2024 року, виданої ЗДО КТ №8 "Веселка", батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться життям групи та закладу, відвідує батьківські збори. Дитина завжди має доглянутий та охайний вигляд, забезпечена всім необхідним. Мама дитини участі у вихованні сина не бере, за період відвідування дитиною закладу, жодного разу не навідувала дитину, не спілкувалась із вихователями. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального\~кодексу України\~визначено,\~що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно статті 5 Цивільного процесуального\~кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Згідно частини 1 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих\~Конституцією\~і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. \~ \~ \~ \~Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України, наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. \~ \~ \~ \~Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 грудня 1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. \~ \~ \~ \~Згідно із статтею 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. \~ \~ \~ \~Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. \~ \~ \~ \~Частинами 1 та 2 статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. \~ \~ \~ \~Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року визначено питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини та затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 3 вищевказаного Порядку органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів: забезпечення найкращих інтересів дитини; недопущення дискримінації дітей; конфіденційності інформації про дитину. \~ \~ \~ \~У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року (заява №2091/13) у справі "М. С. проти України" стверджується, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. \~ \~ \~ \~Отже, судом встановлено та не заперечувалось заінтересованими особами те, що малолітній [PERSON] проживає разом із своїм батьком [PERSON] та перебуває на його повному матеріальному утриманні, який в свою чергу створив всі умови для проживання свого сина, займається його вихованням, здійснює догляд та піклується про стан його здоров`я, забезпечує харчування, одяг, лікування, освіту та дозвілля. \~ \~ \~ \~З огляду на встановлене суд вбачає, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення і такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до статті 315 Цивільного процесуального\~кодексу України, дані вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved