Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ Сітісервіс-КР» та просить суд стягнути 34\~868,80 грн. матеріальної шкоди, спричиненої затопленням його квартири по [ADDRESS] та 20\~000,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на аварію в системі центрального опалення на технічному поверсі, внаслідок якої 15.04.2020 відбулося залиття стелі кімнати та стелі спальні його квартири. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що він є власником квартири [ADDRESS] . 15 квітня 2020 року у його квартирі сталося залиття стелі кімнати та стелі спальні. Відповідно до акту про залиття. складеного комісією представників ТОВ «Сітісервіс-КР» від 16.04.2020, причиною залиття є прорив трубопроводу центрального опалення, розташованого на горищному приміщенні. Згідно з актом мешканців будинку від 26.04.2020, 15 квітня 2020 року відбулася аварія в системі центрального опалення на технічному поверсі, після якого відбулося затоплення житлового приміщення квартири [ADDRESS] , пошкоджено перекриття між технічним поверхом та квартирою [ADDRESS] , що призвело до його часткового обвалювання та було пошкоджено покриття підлоги, меблі та побутова техніка власника квартири. Вважає, що внаслідок невиконання умов договору № 0606/03-18 від 30.05.2018 про надання послуг з управління будинком відповідачем, відбувся прорив трубопроводу центрального опалення, розташованого на горищному приміщенні будинку, внаслідок чого відбулося затоплення його квартири, чим завдано збитку згідно висновку експертного дослідження від 23.06.2020 в розмірі 33\~458,24 грн., а вартість ремонтних робіт, проведення яких необхідно для усунення наслідків затоплення становить 34\~868,80 грн., які він і просить стягнути на свою користь. Крім того, внаслідок залиття квартири він зазнав значної емоційної напруги та стресу, зокрема, був позбавлений належних умов проживання та санітарно-гігієнічних умов, доступ до його квартири став вільним через технічний поверх внаслідок обвалення стелі, що призвело до того, що він не може залишити власне помешкання без нагляду. Моральну шкоду, яку він оцінює в 20\~000,00 грн., просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 21 липня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 18 травня 2021 року за клопотанням представника відповідача залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль». Забезпечено докази по справі у спосіб витребування з: АТ «Криворізька теплоцентраль» інформації та підтверджуючих документів: якого числа та у котрій годині було завершено роботу котлів по житловим будинкам Інгулецького району у зв`язку із закінченням опалювального сезону у 2020 році?; якого числа та у котрій годині було завершено роботу сітьових насосів на котельні №6 в Інгулецькому районі у зв`язку із закінченням опалювального сезону у 2020 році? який тиск теплоносія був у зовнішньому магістральному трубопроводі 15.04.2020 року з 08.00 до 11.00, згідно Вашого вимірювального обладнання, розташованого у котельній ( з підтверджуючими документами). Ухвалою судді від 07 травня 2024 року прийнято справу до свого провадження на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2024, у зв`язку зі звільненням у відставку з посади судді [PERSON] . У судовому засіданні позивач представник позивача адвокат Максимов Р.І. на вимогах наполягав з підстав, викладених у тексті позовної заяви та відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] вимоги позову не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов та письмових запереченнях на відповідь на відзив. Представники третьої особи [PERSON] та [PERSON] наполягали на письмових поясненнях. В обґрунтування відзиву на позов зазначено, що позивач не являється власником усією квартири [ADDRESS] , оскільки його право власності підтверджується лише свідоцтвом про право власності на житло, відповідно до якого квартира належить на праві спільної сумісної власності двом особам. Позивачем надано копію свідоцтва про смерть іншого співвласника, однак наданий документ не підтверджує його право власності на частку квартири померлої особи. Тому вважає, що позивач не має права на відшкодування шкоди у повному обсязі, оскільки ним не було надано підтверджуючих документів на право власності квартири в цілому, що в свою чергу може впливати на права іншого співвласника, який прийняв спадщину. зазначено, що жодних претензій щодо наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території від позивача чи інших мешканців будинку не надходило, надання послуг ТОВ «Сітісервіс-КР» здійснюється якісно, безперебійно та в повному обсязі. З метою підтвердження того, що на всьому житловому масиві ПівдГЗК під час відключення теплоносіїв було перевищення тиску теплоносія в зовнішньому магістральному трубопроводі АТ «Криворізька теплоцентраль», відповідачем було здійснено заміри тиску на вводі житлових будинків та складено відповідні акти за підписами представників відповідача та співвласників будинків № 28, [ADDRESS] . Таким чином в даному випадку йде мова про обставини, які не залежали від волі ТОВ «Сітісервіс-КР», а саме про дії або бездіяльність, які стали причиною пориву труби центрального опалення, оскільки даний порив виник у зв`язку із перевищенням тиску теплоносія в зовнішньому магістральному трубопроводі АТ «Криворізька теплоцентраль». Таким чином відсутній будь-який причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю відповідача та шкодою мацну позивача. До того ж під час укладання договору про надання послуг з управління будинком [ADDRESS] , ТОВ «Сітісервіс-КР» було здійснено технічний огляд будинку з метою визначення необхідних ремонтних робіт та підписано додаток № 1 до договору, згідно якого по даному будинку заміна трубопроводу центрального опалення не потребувало заміни та ремонту. Стосовно наданого до суду в якості доказу позивачем висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 47/20 від 23.06.2020, то він складений з порушенням процесуальних норм, оскільки у ньому не зазначено про обізнаність експерта щодо кримінальної відповідальності за завідомо неправдивий висновок, а отже такий висновок слід вважати неналежним та недопустимим доказом. При цьому незрозуміло, чому позивач просить стягнути матеріальні збитки в сумі 34\~868,80 грн., оскільки розмір матеріальної шкоди становить 33\~458,24 грн. Визначаючи розмір моральної шкоди, позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями/бездіяльністю та завданою внаслідок цього шкодою, а також вини саме ТОВ «Сітісервіс-КР». Доказів на підтвердження наявності моральної шкоди (душевних страждань, погіршення стану здоров`я, витрат на лікування, тощо) позивачем суду не надано, вказаний розмір моральної шкоди є необґрунтованим, значно завищеним та для його відшкодування відсутні будь-які підстави. Просить відмовити у задоволенні вимог. В обґрунтування відповіді на відзив стороною позивача зазначено, що позивач прийняв спадщину на підставі частини 3 статті 1268 ЦК України, а отже незалежно від отримання свідоцтва про право на спадщину, спадкоємцю [PERSON] належить квартира [ADDRESS] з моменту смерті [PERSON] . Посилання на факти відсутності скарг з боку мешканців будинку на роботу відповідача не спростовують факт пориву трубопроводу на горищному приміщенні, що підтверджено наданими позивачем письмовими доказами та не спростовано відповідачем. Стосовно тверджень відповідача про те, що залиття сталося внаслідок перевищення тиску теплоносія в зовнішньому магістральному трубопроводі АТ «Криворізька теплоцентраль», що зафіксовано відповідними актами, то вони не заслуговують на увагу, оскільки по перше заміри тиску не проводилися в будинку позивача, що не може свідчити про перевищення тиску в будинку позивача, по друге у разі неналежного утримання трубопроводу центрального опалення, розташованого на горищному приміщенні будинку позивача, перевищення тиску не призвело б до пориву, по третє відповідачем не надано будь яких доказів на підтвердження причинного зв`язку між перевищенням тиску та поривом трубопроводу. Стосовно неналежності та недопустимості висновку експертного дослідження, то згідно п. 4.23 Інструкції № 53/5, у разі проведення експертного дослідження опускається запис, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку. Оскільки при отриманні висновку експертного товарознавчого дослідження № 47/20 від 23.06.2020, дотримано порядок одержання, встановлений Інструкцією № 53/5, вказаний висновок містить інформацію щодо предмета доказування та не стосується встановлення характеру і ступеня ушкодження здоров`я, психічного стану особи, віку особи, то висновок експертного дослідження є належним та допустимим доказом. Стосовно вимог про відшкодування майнової шкоди, то відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, у зв`язку з чим позивачем і заявлено вимогу в розмірі вартості ремонтно-будівельних робіт. Тому наполягає на задоволенні вимог. В обґрунтування письмових заперечень на відповідь на відзив стороною відповідача зазначено аналогічні доводи, вказані у відзиві на позов та наголошено на тому, що відсутність у матеріалах справи відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії або видачі свідоцтва про право на спадщину, свідчить про недотримання спадкоємцем встановленого законом порядку оформлення права на спадщину і може мати наслідком відмову в позові. У зв`язку з відсутністю доказів прийняття спадщини позивачем, відсутнє і право [PERSON] на відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. зазначено щодо проведення замірів у будинках по [ADDRESS] у подавальному та зворотному трубопроводах. В обґрунтування письмових пояснень представником третьої особи АТ «Криворізька теплоцентраль» зазначено, що згідно поданих до суду письмових доказів, тиск теплоносія станом на 15.04.2020 о 08-00 у подавальному трубопроводі за адресою: [ADDRESS] , не перевищував регламентований підприємством. відповідно до рішення виконкому Криворізької міської ради від 23.03.2020 № 168, роботу котла ст. № 6-1 районної котельні № 6, у зв`язку із закінченням опалювального сезону 2019-2020, завершено 15.04.2020 о 06.00. Роботу мережевого насосу № 1 районної котельні № 6 у зв`язку із закінченням опалювального сезону 2019-2020 р.р. завершено 15.04.2020 о 07.50. Роботу мережевого насосу № 3 районної котельні № 6 у зв`язку із закінченням опалювального сезону 2019-2020 р.р. завершено 15.04.2020 об 11.35. Відповідно до акту та схеми розмежування балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності сторін, теплова мережа після зовнішнього зрізу будівлі (по напряму подачі теплоносія на житловий будинок) знаходиться в зоні відповідальності обслуговуючої компанії (ТОВ «Сітісервіс-КР»). Ураховуючи відсутність у ТОВ «Сітісервіс-КР» підписаного з боку АТ «Криворізька теплоцентраль» акту готовності теплового господарства до роботи в опалювальному періоді, передбачені Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж та Правилами підготовки теплових господарств до опалювального періоду, організаційно-технічні заходи щодо підготовки теплового господарства до опалювального періоду 2019-2020 р.р. не були виконані в повному обсязі. Внаслідок цього ТОВ «Сітісервіс-КР» на адресу АТ «Криворізька теплоцентраль» був надісланий гарантійний лист від 09.10.2019 вих. № 1191, відповідно до якого ТОВ «Сітісервіс-КР» гарантувало забезпечення безпечної експлуатації системи теплоспоживання з недоліками, що були виявлені під час підготовки теплового господарства до ОЗП 2019-2020 р.р. по ряду житлових будинків, у т.ч. по житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначено, що вказаний будинок є кінцевим на ділянці тепломережі, а у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який по напряму подачі теплоносія розташований перед житловим будинком по [ADDRESS] , не виникало жодних аварійних ситуацій, пов`язаних із закінченням опалювального сезону. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на житло від 23.11.1999 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.09.2020, є власником квартири [ADDRESS] . 15 квітня 2020 року відбулося затоплення квартири позивача. Згідно акту від 16 квітня 2020 року (том 1 а.с. 12), складеного представниками ТОВ «Сітісервіс-КР», причиною залиття є порив трубопроводу центрального опалення, розташованого на горищному приміщенні, під час відключення теплоносія 15.04.2020 відповідно до телефонограми АТ «Криворізька теплоцентраль» від 13.04.2020 за № 30. Виникнення течі трубопроводу ц/о сталося внаслідок перевищення тиску теплоносія в зовнішньому магістральному трубопроводі АТ «КТЦ». Даний випадок зафіксовано актом заміру тиску в житлових будинках [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Теча трубопроводу була усунута негайно після отримання звернення кв. [ADDRESS] . Згідно висновку № 47/20 експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 23.06.2020 судовим експертом [PERSON] , вартість ремонтно-будівельних робіт (відновлювального ремонту), проведення якого необхідне в квартирі [ADDRESS] , для усунення недоліків затоплення, складає 34\~868,80 грн. Розмір матеріальної шкоди, спричиненої затопленням квартири [ADDRESS] складає 33\~458,24 грн. (том 1 а.с. 58-77). У пунктах 8, 9 частини другої статті 19\~ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). За змістом положень частини третьої\~статті 386 ЦК України\~власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 212/7628/21 (провадження № 61-7265св22) зазначено, що «виходячи з положень статей\~16\~і\~23\~ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц)». У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій\~статті 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статями\~76,\~77,\~79 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя\~статті 89 ЦПК України). Так, ТОВ «Сітісервіс-КР» не оспорюється той факт, що відповідач являється управителем будинку [ADDRESS] та зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Учасниками процесу не оспорюється той фак, що причиною затоплення квартири [PERSON] стало порив трубопроводу центрального опалення, розташованого на горищному приміщенні будинку [ADDRESS] під час відключення теплоносія 15.04.2020. Факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідача підтверджується наданими до суду письмовими доказами АТ «Криворізька теплоцентраль», відповідно до яких тиск теплоносія станом на 15.04.2020 о 08-00 у подавальному трубопроводі за адресою: [ADDRESS] , не перевищував регламентований підприємством. Так, на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради від 23.03.2020 № 168, роботу котла ст. № 6-1 районної котельні № 6, у зв`язку із закінченням опалювального сезону 2019-2020, завершено 15.04.2020 о 06.00. Роботу мережевого насосу № 1 районної котельні № 6 у зв`язку із закінченням опалювального сезону 2019-2020 р.р. завершено 15.04.2020 о 07.50. Роботу мережевого насосу № 3 районної котельні № 6 у зв`язку із закінченням опалювального сезону 2019-2020 р.р. завершено 15.04.2020 об 11.35. Відповідно до наданих третьою особою копій акту та схеми розмежування балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності сторін, теплова мережа після зовнішнього зрізу будівлі (по напряму подачі теплоносія на житловий будинок) знаходиться в зоні відповідальності обслуговуючої компанії (ТОВ «Сітісервіс-КР»). При цьому суд приймає до уваги надані третьою особою пояснення, відповідно до яких ураховуючи відсутність у ТОВ «Сітісервіс-КР» підписаного з боку АТ «Криворізька теплоцентраль» акту готовності теплового господарства до роботи в опалювальному періоді, передбачені Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж та Правилами підготовки теплових господарств до опалювального періоду, організаційно-технічні заходи щодо підготовки теплового господарства до опалювального періоду 2019-2020 р.р. не були виконані в повному обсязі, внаслідок цього ТОВ «Сітісервіс-КР» на адресу АТ «Криворізька теплоцентраль» був надісланий гарантійний лист від 09.10.2019 вих. № 1191, відповідно до якого ТОВ «Сітісервіс-КР» гарантувало забезпечення безпечної експлуатації системи теплоспоживання з недоліками, що були виявлені під час підготовки теплового господарства до ОЗП 2019-2020 р.р. по ряду житлових будинків, у т.ч. по житловому будинку за адресою: вул. Панаса Мирного, буд. 10 (том 1 а.с. 194-204). Доказів на спростування відсутності протиправності та вини, а також розміру завданої позивачу майнової шкоди, ТОВ «Сітісервіс-КР» не надало, ґрунтуючи свою позицію виключно на запереченнях. Надані до суду акти замірів тиску від 15 квітня 2020 року судом до уваги не приймаються з огляду на відсутність в переліку актів спірного будинку. При цьому наявність шкоди та причинний зв`язок позивач може доводити будь-якими засобами доказування, а Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, не передбачають можливість встановлення вказаних обставин виключно актом, складеним за формою Додатку 4, в пункті 2.3.6. Правил передбачено лише можливість складення такого акту у разі залиття, аварії квартир (постанова Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у справі № 263/14437/19 (провадження № 61-13709св21). Суд також приймає до уваги висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 липня 2022 року у справі № 0808/7199/2012 (провадження № 61-4047св21) з приводу залиття житлового приміщення внаслідок недоліків будівельних робіт, допущених при будівництві будинку зазначив, що «підтвердження факту виконання на об`єкті повного комплексу робіт, передбаченого проектною документацією, не свідчить про якість виконаних робіт та відсутність порушення прав позивача за умови неспростування відповідачем висновків судових експертів про протилежне. Установивши факт наявності конструктивних недоліків будівництва будинку та причинно-наслідковий зв`язок між їх наявністю та заподіянням шкоди майну позивача, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для відшкодування майнової шкоди позивачу в порядку, визначеному статтями 1209, 1210 ЦК України». Установивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. ТОВ «Сітісервіс-КР» не спростувало належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача чи розміру завданої шкоди внаслідок залиття, не заявлялось та не надано інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є процесуальним обов`язком відповідача, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Завдання йому моральної шкоди [PERSON] обґрунтовував наявністю отриманої емоційної напруги та стресу, зокрема, він був позбавлений належних умов проживання та санітарно-гігієнічних умов, доступ до його квартири став вільним через технічний поверх внаслідок обвалення стелі, що призвело до того, що він не може залишити власне помешкання без нагляду Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац другий вказаної частини). Право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Означений спосіб захисту застосовний і тоді, якщо можливість отримання відповідного відшкодування за конкретне порушення права (зокрема і права члена адвокатського об`єднання) прямо не передбачене законом, іншим актом цивільного законодавства, договором або іншим правочином. Для задоволення відповідної вимоги суд застосовує приписи пункту 9 частини другої статті 16 та статті 23 ЦК України. Виходячи зі змісту положень статей 16 і 23\~ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Установивши факт заподіяння позивачу втрат немайнового характеру, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь [PERSON] 5\~000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. При цьому суд прийняв до уваги обсяг моральних переживань позивача у зв`язку з пошкодженням належної йому квартири, та той фак., що зусилля по відновленню попереднього становища тривають значний час, в зв`язку з чим порушено спокій позивача, погіршується його настрій, він відчуває нервові переживання. Суд урахував, що погіршення стану квартири позивача створило нервові переживання для позивача, негативно впливало на відносини з оточуючими, а отже розмір компенсованої моральної шкоди відповідає засадам розумності і справедливості, глибині заподіяних позивачу моральних страждань, а також не спростований відповідачем. Стосовно вимоги про відшкодування витрат за проведення експертного дослідження, то згідно з частиною першою, пунктом 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23) зазначила, що відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тож сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ. Ураховуючи викладене, оскільки при вирішенні питання щодо розміру збитків судом приймалося до уваги експертне дослідження, суд вважає можливим вимоги в цій частині задовольнити, відшкодувавши позивачу понесені витрати на його проведення (том 1 а.с. 57). Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, сплачених при поданні позову до суду за вимогу майнового характеру, що підлягає відшкодуванню з урахуванням задоволених вимог в цій частині. Крім того, оскільки позивач згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів» при поданні позову до суду був звільнений від сплати судового збору за вимогу немайнового характеру, вона підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved