Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка звернуласься до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] померла її баба [PERSON] , [INFO] , яка склала заповіт, яким все своє майно та належні їй права заповіла позивачці. Позивачка вважала, що відповідачка, як єдина дочка [PERSON] прийме дану спадщину тому і не претендувала на дану спадщину і не цікавилась нею. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського господарства, які знаходяться в с. Верхній Вербіж, Коломийського району Івано-Франківської області. 01 серпня 2024 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорець М.В. із заявою про оформлення спадщини за заповітом. Однак, нотаріус надав їй письмову відповідь-роз?яснення, згідно якої їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини в зв?язку із пропуском строку для подання такої заяви. Крім позивачки, ніхто не претендує на спадкове майно і протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавиці. Позивачка пропустила строк на прийняття спадщини у зв`язку з поважною причиною, а саме через необізнаність про наявність заповіту. Про наявність заповіту складеного бабусею на її ім?я останній стало відомо лише 15 липня 2024 року. Ні мати позивачки, ні інші члени родини не повідомили позивачку про наявність заповіту. \~ \~ \~ \~Тому просить суд визнати дані обставини пропуску поважними та надати їй додатковий строк терміном три місяці для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 21 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась,13.09.2024 року подала заяву, в якій просить розгляд справи просив проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, 02.09.2024 року подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Отже, наявні підстави, передбачені ч. 3 ст. 200 ЦПК України, для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. \~ \~ \~ \~ \~ \~В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2013 року, виданого виконавчим комітетом Верхньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області [INFO] померла баба позивачки [PERSON] , відповідний актовий запис № 17. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 20. Батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] у звязку з укладенням шлюбу змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Відповідно до заповіту від 03.07.2006 року, посвідченого Верхньовербізькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, спадкодавиця [PERSON] все своє майно на належні їй права заповіла позивачці. Згідно письмового роз`яснення про відмову у вчинені нотаріальної дії від 01.08.2024 вих. № 165/01-316 приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорець М.В., відмовлено позивачці у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин пропуску шестимісячного строку для подання за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про праву на спадщину) № 77851365 від 01.08.2024 року, у Спадковому реєстрі інформація відносно [PERSON] відсутня. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Частина перша ст. 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина другастатті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленомустаттею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленогостаттею 1270 ЦК Українидля прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постановах від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18 (провадження № 61-10481 св 19), від 17 грудня 2021 року у справі № 315/386/19 (провадження № 61-15100св21), від 29 січня 2024 року у справі № 552/4825/22 (провадження № 61-16505 св 23), від 07 лютого 2024 року у справі № 474/454/18 (провадження № 61-14756св23), від 21 лютого 2024 року у справі № 760/4267/21 (провадження № 61-14640 св 23) Верховний Суд вказував, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а також те, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Враховуючи необізнаність позивачки про наявність заповіту, суд вважає, що заява про прийняття спадщини не була подана позивачем з поважних причин і дійшов висновку, що додатковий строк тривалістю 3 місяці буде достатнім для прийняття спадщини позивачкою. Враховуючи вищенаведене, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу, враховуючи те, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Крім того, відповідачка визнала позовні вимоги у повному обсязі, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1222-1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved