Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

03.07.2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Сколівської міської ради Львівської області, в якій просить визнати за нею [PERSON] право власності на житловий будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою «А-1»), з господарськими будівлями та спорудами: веранда літера «а1», сходи літера «а2», сарай літера «Б», вбиральня літера «В», криниця літера «К», огорожа - №1, загальною площею 132,4 кв. м., житловою площею - 63,5 кв.м., допоміжною 68,9 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , котрий помер [INFO] . Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 05.07.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 06.08.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позовна заява обгрунтована тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті котрого відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якої, зокрема, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належав померлому, що стверджується випискою з погосподарських книг с. Гребенів. Зазначено, що позивачка, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав відсутності правовстановлюючих документів на таке нерухоме майно. Враховуючи наведене позивачка вважає, що наявні достатні підстави для визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але попередньо її преддставником адвокатом Павкович О.В. подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі довірительки, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідач - Сколівська міська рада Стрийського району Львівської області, будучи належним чином повідомлена про дату та час проведення судового засідання, повторно явку представника в таке не забезпечила. У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 грудня 2008 року Гребенівською сільською радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису №7. Факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] підтверджується наступними доказами. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 12 липня 1978 року Тухлянською сільською радою Сколівського району Львівської області на підставі актового запису № 29, її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 1999 року Гребенівською сільською радою Сколівського району Львівської області, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб та присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складав, відтак єдиним спадкоємцем першої черги за законом є його донька [PERSON] . Як встановлено, спадкоємців до частки у спільному майні подружжя згідно ст. 60 Сімейного кодексу України немає, оскільки дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.01.1990 року Тухлянською сільською радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису № 2. 06 листопада 2023 року позивачка звернулася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно. На підставі зазначеної заяви державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюком В.І. 06.11.2023 року було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] № 233/2023. Згідно листа завідувача Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Батлюка В.І. № 74/01-16 від 30.01.2024 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. З технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 10.01.2024 ФОП [PERSON] , вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (позначеного у технічному паспорті літерою «А-1»), збудованого у 1991 році, становить 132,4\~кв.\~м.,\~з них\~житлова площа\~ 63,5,\~допоміжна \~68,9\~кв.м.Крім\~цього,\~до вищевказаного\~будинку відносяться господарські будівлі та споруди: підвал літера «а», веранда літера «а1», сходи літера «а2», сарай літера «Б», вбиральня літера «В», криниця літера «К», огорожа - №1. Ринкова вартість об`єкту оцінки для цілей оподаткування складає: 105 093,00 грн. Згідно виписки з рішення районної Ради народних депутатів №165 від 17.06.1982 «Про надання дозволу на будівництво індивідуального жилого будинку та видачу будівельного паспорту на забудову ділянки», [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального жилого будинку та видача будівельного паспорта на забудову, земельної ділянки в с. Гребенів площею 800 кв.м. Згідно довідки (витягу з погосподарської книги), виданої 17 червня 2024 року головним спеціалістом Сколівської міської ради Львівської області С. Тухлян за №48, згідно запису з погосподарської книги [ADDRESS] , знаходиться житловий будинок, який був побудований в 1991 році та до дня смерті [INFO] належав [PERSON] . Слід зазначити, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства\~юстиції України\~від 7\~лютого 2002\~року №\~7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до роз`яснень, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради\~Міністрів УРСР\~від 11\~березня 1985\~року №\~105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійний [PERSON] набув за життя право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Статтею 1218\~ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, оскільки іншим способом, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на майно спадкодавця спадкоємцю не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved