Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Від ТОВ "Полтаваенергозбут" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача на рахунок зі спеціальним режимом використання р/р № [NUMBER] відкритий у філії АТ "Ощадбанк", МФО 331467, ЄДРПОУ 42223804 заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 8 539,40 грн та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Полтаваенергозбут» здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам. 01.01.2019 [PERSON] приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1230513054 на умовах чинного договору про користування електричною енергією № 11250149-4 від 18.10.2013 шляхом фактичного споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , ЕІС-код точки постачання 62Z6962747492773, на підставі чого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З моменту акцептування вказаного договору споживач та ТОВ "Полтаваенергозбут" набуло всіх прав та обов`язків за договором та несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. За період з 01.05.2021 по 01.04.2024 споживала електричну енергію, оплату не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 8 539,40 грн. 26.02.2024 відповідач відключена від постачання електричної енергії через борг. Зазначене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала. Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 07.06.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 11.07.2024 о 10:00 год. 11.07.2024 та 07.08.2024 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 08:45 год. 17.09.2024. 17.09.2024 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подала. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Відповідно до довідки Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради № 01-12-05.1-11/5403 від 29.05.2024, за наявними обліками реєстру територіальної громади Полтавської міської територіальної громади, відомості щодо реєстрації [PERSON] , [INFO] , відсутні. (а. с. 21) За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Судова кореспонденція є офіційною, тому повинна надсилатися саме за адресою зареєстрованого місця проживання або, як виняток, на адресу, зазначену самим учасником справи - адресатом (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). Суд направляв на останню відому адресу реєстрації відповідачки копію ухвали про відкриття провадження з копіями позовної заяви та доданих до неї документів, однак судова кореспонденція повернувся до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». (а. с. 27, 31, 38). Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідачки про розгляд даної справи, 11.07.2024 та 07.08.2024 суд зробив оголошення для відповідача про розгляд даної справи на офіційному сайті судової влади. (а. с. 29, 36). Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Зважаючи на те, що відповідачки належним чином повідомлено про розгляд справи (за останнім відомим суду місцем реєстрації, а також шляхом оголошення через сайт судової влади), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Відповідачка [PERSON] не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв від відповідачки не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмета спору. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.01.2019 ТОВ «Полтаваенергозбут» здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам на території Полтавської області. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.1998 серії НГ № 0674847, квартира [ADDRESS] , літ. А-9, належить [PERSON] . 01.01.2019 [PERSON] приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1230513054 на умовах чинного договору про користування електричною енергією № 11250149-4 від 18.10.2013 шляхом фактичного споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , ЕІС-код точки постачання 62Z6962747492773, на підставі чого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] За період з 01.05.2021 по 01.04.2024 відповідачка споживала електричну енергію, а оплату за неї не здійснювала, чим порушила свої зобов`язання за договором про постачання електоенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут» внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 8 539,40 грн. Постановою № 1268 Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 на ТОВ «Полтаваенергозбут» покладено спеціальні обов`язки, для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, а саме: виконання функцій постачальника універсальних послуг. У відповідності до п. 2. та п. 7 Постанови № 312 Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 та п. 3.1.5. «Правил роздрібного ринку електричної енергії», що затверджені даною постановою - укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною' енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Абзацом 5 пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Отже, суд приходить до висновку, що з моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку відповідачка та позивач ТОВ «Полтаваенергозбут» набуло всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання. Відповідно до п.4.12 ПРРЕЕ - розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію та її оплату за період з 01.05.2021 по 01.04.2024 розмір заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] становить 8 539,40 грн. Доказів погашення заборгованості повністю або частково відповідачкою до суду не надано. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд зазначає, що відповідачка відзив на позов не подала, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надала. Розрахунок суми заборгованості ТОВ «Полтаваенергозбут», наданий до позовної заяви, відповідачкою не спростований. Власного розрахунку відповідачка до суду не надала. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконує своїх обов`язків по сплаті коштів за спожиту електричну енергію, суд доходить висновку про стягнення з неї заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.05.2021 по 01.04.2024 у розмірі 8 539,40 грн. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а тому стягує з відповідачки на користь ТОВ "Полтаваенергозбут" судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved