Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] із заявою про встановлення фактів родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначив, що його батьками у свідоцтві про народження указані [PERSON] та [PERSON] . В актовому записі про його народження, паспорті громадянина України, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера його прізвище зазначено як « [PERSON] ». У свідоцтві про одруження його батьків їхні прізвища зазначені як « [PERSON] » та « [PERSON] », однак при отриманні паспортів громадян України прізвища його батьків зазначено батька - « [PERSON] », матері - « [PERSON] », у довідках про присвоєння ідентифікаційного номера прізвища батьків також вказано як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Указує, що належним доказом родинних відносин між ним та його батьками є військовий квиток його батька, який містить його дату народження - [INFO] , інформацію щодо сімейного стану - дружина - [PERSON] , 1942 року народження, син [PERSON] , 1972 року народження. Крім того, відповідно до ордеру на житлове приміщення № 411 від 24.07.1992, виданого виконавчим комітетом Іллічівської районної ради народних депутатів [PERSON] , до складу його сім`ї входять: [PERSON] - дружина та [PERSON] - син. Зазначає, що в процесі реалізації своїх законних прав у нього виникають труднощі із підтвердженням факту родинних відносин між сином та батьками, оскільки розбіжність у написанні прізвищ унеможливлює констатацію факту. При видачі паспортів громадян України його батькам була допущена технічна помилка, пов`язана з неправильним перекладом прізвищ з російської на українську мови або неуважністю відповідального працівника органу ДМС при видачі паспортів. Указане ставить під сумнів родинні відносини і порушує його немайнові права щодо належності до однієї сім`ї. Указує, що встановлення факту родинних відносин необхідно йому також для уникнення в майбутньому проблем з різних соціальних питань, а також для впорядкування документів, усунення невизначеності та сумнівів у них, які можуть породити негативні наслідки та ускладнення для нього як в трудовій так і в особистій майновій сфері, уникнення можливих різних трактувань його прізвища та прізвища батьків. На підставі наведеного, просив встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні представник заявника - Хижняк А. В. заяву просила задовольнити. [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви про встановлення фактів родинних відносин не заперечували. Заслухавши представника заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого [INFO] , складеного російською мовою, [INFO] народився « [PERSON] », його батьками указаного батько - « [PERSON] » та мати - « [PERSON] ». З паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 20 червня 1996 року Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, слідує, що прізвище заявника зазначено [PERSON] . З довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 26.03.1997, виданої Державною податковою адміністрацією м. Одеси, слідує, що її видано на ім`я [PERSON] . З паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22 вересня 1997 року Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області слідує, що його видано на ім`я [PERSON] . Довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ДПІ у Іллічівському районі м. Одеси від 05.01.1999 видано на ім`я [PERSON] . З паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22.09.1997 Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області слідує, що його видано на ім`я [PERSON] . Довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ДПІ в Іллічівському районі м. Одеси від 08.04.1998 видано на ім`я [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. При цьому факти повинні мати юридичне значення саме для заявника, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення його особистих чи майнових прав. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. Заявник посилається на те, що встановлення юридичного факту йому необхідно для усунення в майбутньому проблем з різних соціальних питань та для впорядкування документів, усунення невизначеності та сумнівів у них, які можуть породити негативні наслідки та ускладнення для заявника як в трудовій так і в особистій майновій сфері, уникнення можливих різних трактувань прізвища заявника та прізвища батьків. Можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту, у тому числі і родинних відносин, законодавець пов`язує з настанням для заявника певних юридичних наслідків. У заяві про встановлення факту родинних відносин заявник посилається на те, що неузгодження прізвищ сина та батьків, розбіжність у їх написанні породжує юриДичну невизначеність, приносить заявнику чимало незручностей, які ставлять під сумнів спорідненість сина з батьками. При цьому заявник зазначає, що неправильність була допущена у написанні прізвищ його батьків при отриманні ними паспортів громадян України. При цьому, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від обставин, зокрема шляхом звернення до відповідних органів для внесення виправлень, оскільки за життя будь-яка особа не позбавлена права уточнити правильність написання свого прізвища. Отже, заявником не доведено неможливості встановлення таких фактів у позасудовому порядку зокрема шляхом внесення відповідних виправлень до документів, які підтверджують родинні відносини чи особистих документів. Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 491/399/19. На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: dismissed