Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

12.07.2024 представник ТОВ «ФК «Брайт-К» - Кононов І.К. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Брайт-К» заборгованість за Кредитним договором № 3/3929614 від 22.01.2021 у розмірі 153 118,31 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 22.01.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3/3929614, відповідно до якого останній було надано кредит у сумі 77 850,00 грн. строком на 72 місяці (з 22.01.2021 по 24.01.2027) з умовою сплати щомісячно 11,00% річних та комісійної винагороди у розмірі 2,50% у місяць від суми кредиту. Також сторони погодили, що для обслуговування кредиту АТ «Креді Агріколь Банк» відкриває [PERSON] єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] . АТ «Креді Агріколь Банк» свої обов`язки\~за Кредитним\~договором №3/3929614\~від 22.01.2021\~виконав належним\~чином.\~Натомість відповідачка\~порушила умови\~п.\~1.1\~та п.\~2.2\~Кредитного договору,\~не здійснює\~повернення кредиту\~згідно Графіку\~платежів по\~кредиту. 05.08.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Брайт-К» було укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно додатку №1 до вказаного договору 14.02.2022 до ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №3/3929614 від 22.01.2021. У зв`язку з несплатою чергового платежу по кредиту відповідачці було направлено повідомлення про наявність простроченої заборгованості, однак воно залишилося невиконаним. В подальшому, у зв`язку з невиконанням зобов`язань по погашенню простроченої заборгованості відповідачці було направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування та комісії, однак зазначену вимогу відповідачка також проігнорувала. Зважаючи на невиконання відповідачкою зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного повідомлення та вимоги, позивач вправі вимагати дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов Кредитного договору в судовому порядку. На дату відступлення (14.02.2022) заборгованість за Кредитним договором становила 80 865,97 грн., яка складалась з: - строкова заборгованості за тілом кредиту 67 726,16 грн.; - прострочена заборгованості за тілом кредиту 1 698,57 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 487,64 грн.; - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом 1 273,04 грн.; - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1 946,25 грн.; - прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 7 734,31 грн. За період з 15.02.2022 по 11.06.2024 було нараховано: - проценти за користування кредитом 17 757,34 грн.; - комісія за обслуговування кредитної заборгованості 54 495,00 грн. Таким чином, загальна заборгованість відповідачки за Кредитним договором №3/3929614 від 22.01.2021 становить 153 118,31 грн., яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту 69 424,73 грн.; - заборгованості за процентами за користування кредитом 19 518,02 грн.; - заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 64 175,56 грн. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.06.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи подала заяву, в якій визнала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статей 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22.01.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 3/3929614, за умовами якого АТ «Креді Агріколь Банк» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 77 850,00 грн. строком на 72 місяці (з 22.01.2021 по 21.01.2027), а [PERSON] зобов`язалася щомісячно погашати кредити та сплачувати проценти у розмірі 11,00% та комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,50% у місяць від суми кредиту. АТ «Креді Агріколь Банк» свої обов`язки за вищевказаним кредитним договором виконав належним чином, що підтверджується платіжною інструкцією № 34950470-1 від 22.01.2021. Відповідачка, в свою чергу, не здійснює повернення кредиту згідно Графіку платежів по кредиту, тобто порушила умови п. 1.1 та п. 2.2 Кредитного договору. 05.08.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Брайт-К» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021, за умовами якого АТ «Креді Агріколь Банк» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Брайт-К» прийняло належні АТ «Креді Агріколь Банк» права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, вказаними у Реєстрі прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимог № 7 від 14.02.2022 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 від 05.08.2021, ТОВ «ФК «Брайт-К» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №3/3929614 від 22.01.2021. Станом на дату відступлення права грошової вимоги (14.02.2022) заборгованість за Кредитним договором\~№ 3/3929614\~від 22.01.2021становила 80 865,97 грн., яка складалась з: - строкова заборгованості за тілом кредиту 67 726,16 грн.; - прострочена заборгованості за тілом кредиту 1 698,57 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 487,64 грн.; - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом 1 273,04 грн.; - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1 946,25 грн.; - прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 7 734,31 грн. За період з 15.02.2022 по 11.06.2024 ТОВ «ФК\~«Брайт-К» нарахувало проценти за користування кредитом 17 757,34 грн. та комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 54 495,00 грн. Таким чином, загальна заборгованість відповідачки за Кредитним договором №3/3929614 від 22.01.2021 становить 153 118,31 грн., яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту 69 424,73 грн.; - заборгованості за процентами за користування кредитом 19 518,02 грн.; - заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 64 175,56 грн. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, а також приймаючи до уваги визнання позову відповідачкою, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 3/3929614 від 22.01.2021 у розмірі 153 118,31 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved