Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Заявник [PERSON] через представника [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просила суд встановити факт того, що на момент смерті батька [PERSON] [INFO] його дочка [PERSON] постійно не проживала за адресою: [ADDRESS] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належить батьку заявника [PERSON] . Останній помер [INFO] у Іспанії, де він тимчасово перебував. У зазначеному будинку проживали та були зареєстровані мати та сестра заявника заінтересовані особи у справі, які подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини, але позбавлені можливості отримати відповідні свідоцтва. Заявник же, хоча і зареєстрована у будинку, проте, зі своєю сім`єю з 2014 року проживає на орендованих квартирах у м. Львів. На даний час заявник разом із сім`єю тимчасово перебувають у Республіці Польща. Між тим, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, хоча на момент смерті батька з ним не проживала, та спадкувати майно не бажає. Встановлення даного факту заявнику необхідне для виключення її з кола спадкоємців. У іншому порядку неможливо оформити відмову від спадкових прав, зокрема на підставі ст. 1273 ЦК України, так як шестимісячний строк з часу відкриття спадщини минув, що змушує її звернутись до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 02.07.2024 року відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання, витребувано копії матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , які надійшли на адресу суду 12.07.2024 року. Протокольною ухвалою суду від 12.09.2024 року постановлено допитати у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] .. У судовому засіданні представник заявника вимоги даної заяви підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити вимоги заяви та надати їм можливість успадкувати майно. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона просить задовольнити вимоги заяви [PERSON] .. Суд,\~заслухавши пояснення\~представника заявника,\~заінтересованої особи\~та свідка, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов до наступних висновків. Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, заявник [PERSON] , [INFO] , та заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , являються доньками [PERSON] , [INFO] , а заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , дружиною останнього. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер у м. Валенсія, Іспанія. 15.02.2021 року із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка звернулась [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 27.01.2021 року №70, на момент смерті [PERSON] у будинку разом із ним були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (онука). Крім того, за повідомленням Першої Фастівської державної нотаріальної контори від 23.05.2024 року №474/01-16, станом на 21.09.2020 року померлий [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До спадкового майна входить даний будинок. Спадкоємцями за законом є дочки [PERSON] та [PERSON] , дружина [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки зареєстровані з померлим за однією адресою. У даній справі заявник, не бажаючи оформляти спадкові права свого батька, звернулась до суду із заявою про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як вказувала [PERSON] та надала відповідні документи, вона з чоловіком [PERSON] , [INFO] , з яким уклала шлюб 09.09.2012 року, проживала з 2014 року у м. Львів разом із дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , яка народилась уже у м. Львів. Тут де діти навчаються, звертаються за медичною допомогою у разі потреби. Факт проживання [PERSON] , у м. Львів станом на час відкриття спадщини підтвердила допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] .. Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та роз`яснень, викладених\~у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду\~України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Під час розгляду справи було встановлено, що заявник протягом шестимісячного строку з дня відкритті спадщини не заявляла свій намір про відмову від спадкових прав. Відповідно до частини першої\~статті 1278 ЦК України\~частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Спадкоємці, які прийняли спадщину, можуть укласти договір про поділ спадкового майна, що узгоджується з положеннями статей\~6,\~627 ЦК України. \~Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Таким чином, заявник у позасудовому прядку не позбавлена можливості укласти договір щодо розпорядження належного їй спадкового майна. При цьому, чинним законодавством встановлена можливість у судовому порядку у порядку окремого провадження підтвердити факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не навпаки. Окремо слід звернути увагу, що дану заяву подано від імені [PERSON] адвокатом Поетою Ю.В., який підписав позовну заяву та представляв інтереси заявника у судовому засіданні на підставі відповідного ордеру про надання правової допомоги. Процедура подання заяви про прийняття спадщини або відмови від її прийняття визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 . Відповідно до вказаного Порядку (п. 3.3, 3.6), заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей. Тобто, заява про відмову від прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. За вказаних обставин, заявник протягом встановленого строку мала вирішити питання відмови від прийняття спадщини з дотримання вимог вказаного Порядку шляхом особистої подачі заяви, а не звернення до суду з даною заявою через представника. На даному ж етапі, заявнику, за необхідності, слід вирішувати спір у порядку договірних відносин щодо розпорядження належного їй спадкового майна. Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви. За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed