Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

18.07.2024 позивач [PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2014. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні; відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дітей, не допомагає їм матеріально більше ніж 10 років. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] ,в розмірі від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення донькою повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] ,в розмірі від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Стягнути з відповідача судовий збір. 19.07.2024 судом була одержана відповідь №699299 з Єдиного демографічного реєстру, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2024 відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вказану ухвалу суду разом із копією позовної заяви з додатками суд направляв відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання двічі, однак рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Отже, відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, також до суду від сторін не надходило клопотань про слухання справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. 03.09.2024 від [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити; повідомила суд, що відзив на позовну заяву від відповідача не отримувала. Враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені нижче зазначені юридичні факти, які є підставою виникнення сімейних правовідносин між сторонами щодо утримання батьками неповнолітніх дітей, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (надалі - СК України). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2014 (справа № 127/18719/14) (а.с. 5). Сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьківство підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 09.08.2010 та серії [NUMBER] від 13.09.2013 відповідно (а. с. 9-10). Відповідно до заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2014 (справа № 127/19152/14) судом визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання матері [PERSON] (а.с. 6-7). Позивачка з дітьми проживає та зареєстрована станом на 17.07.2024 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються копією акту від 17.07.2024 та довідки від 17.07.2024 ОСББ «Келецька 78 Б» (а. с. 11-12). Письмових доказів виконання батьком обов`язків щодо утримання неповнолітніх дітей матеріали справи не містять. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, визначаючи розмір частки заробітку (доходу), яка має бути стягнута з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує, що позивачем та відповідачем не надані суду письмові докази щодо стану здоров`я дітей, їх матеріального становища, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також докази щодо інших обставин, що мають істотне значення для справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачкою. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, визначаючи розмір частки заробітку (доходу), яка має бути стягнута з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує, що позивачем та відповідачем не надані суду письмові докази щодо стану здоров`я дітей, їх матеріального становища, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також докази щодо інших обставин, що мають істотне значення для справи. Надані позивачем письмові докази, а саме: акт обстеження житлово-побутових умов від 13.11.2024 (а. с. 8), копія посвідчення на ім`я [PERSON] , яке надає право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а. с. 15), відповідь адвокату Синявській К. Ю. від 30.04.2013 вих. № 6074 про складання щодо [PERSON] протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а. с. 17), відповідь на звернення [PERSON] вих. № 761 від 01.04.2013 щодо факту вчинення сімейної сварки (а. с. 18), висновок про результати розгляду матеріалів по факту непорозуміння із чоловіком від 14.03.2013 (а. с. 19), довідка вих. № 4323 від 10.04.2013 щодо заходів реагування другого відділення Вінницького міського відділу УМВС України у Вінницькій області на повідомлення 06.03.2013 до служби 102 [PERSON] щодо вчинення насильства в сім`ї [PERSON] (а. с. 20), вищезазначені рішення суду (а. с. 5-7), довідки вих. №02-29/213 від 21.06.2024, вих. №02-29/212 від 20.06.2024, видані Комунальним закладом «Вінницький ліцей №15», про те, що батько [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які навчаються у зазначеному навчальному закладі, батьківські збори не відвідував, навчанням та поведінкою дітей не цікавиться (а. с. 13-14) суд оцінює критично. Строк дії вищезазначеного посвідчення закінчився у лютому 2023 і не був продовжений. Всі інші, надані позивачем письмові докази, у тому числі рішення суду, не стосуються та не підтверджують обставин, які визначені в ч. 1 ст. 182 СК України, які відповідно до цієї норми враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а також визначають фактичні обставини щодо виконання батьком дітей своїх батьківських обов`язків та вчинення насилля в сім`ї в 2013-2014 роках, а не на час звернення позивача з позовною заявою про стягнення аліментів, а отже не можуть бути визначені судом як інші істотні обставини, що мають значення для справи. Довідки вих. №02-29/213 від 21.06.2024, вих. №02-29/212 від 20.06.2024, видані Комунальним закладом «Вінницький ліцей №15» (а. с. 13-14), підтверджують факт невиконання батьком особистих немайнових обов`язків, передбачених ст. 150 СК України щодо виховання та розвитку дитини, а отже також не є письмовими доказами обставин, визначених в ч. 1 ст. 182 СК України. Визначаючи розмір аліментів суд також враховує положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У суда відсутні докази, які б надавали можливість оцінити достатність заробітку (доходу) платника аліментів для присудження їх в мінімальному рекомендованому розмірі аліментів на одну дитину. Відповідач не надав суду доказів щодо його матеріального становища, неможливості сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач. Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, у суда відсутні докази, що відповідач має вади здоров`я чи має на утриманні інших дітей чи інших осіб, яких за законом зобов`язаний утримувати. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Пред`явлення позивачкою позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дітей та розміру аліментів. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 18.07. 2024. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання. Одночасно слід роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, з відповідача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 грн на користь держави.

Outcome: partial