Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до Буського районного суду Львівської області з позовною заявою до Красненської селищної ради про визнання права власності на квартиру та про виділення розміру часток у приватній спільній сумісній власності. Позов мотивують тим, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру виданого Красненським цукровим заводом 06.01.1996 року вбачається, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Згідно даного свідоцтва квартира належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Співвласник квартири [PERSON] помер [INFO] . Позивач [PERSON] після його смерті успадкував належну йому 1/16 частину у вказаній квартирі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори 22.10.1998 року та реєстраційним посвідченням виданим ЛО ДК БТІ та ЕО від 23.10.1998 року. В подальшому, між співвласниками вказаної вище квартири, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виник спір щодо користування житловим приміщенням, який був вирішений рішенням Буського районного суду Львівської області від 25.07.2000 року. Відповідно до рішення Буського районного суду Львівської області від 25.07.2000 року з метою вирішення спору щодо користування спільною квартиру, її було розділено на квартиру [ADDRESS] було залишено у власності та користуванні [PERSON] та її неповнолітніх дітей, [PERSON] , [PERSON] . Квартиру [ADDRESS] а було залишено у власності позивачів, [PERSON] та [PERSON] . Вказаним рішенням суду було визначено частки у спірній квартирі із врахуванням усієї житлової площі обох квартир, без врахування того що вона в кремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . подальшому була розділена на дві окремі квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] померла. Після її смерті право власності на квартиру [ADDRESS] в цілому оформила її донька, [PERSON] [PERSON] будучи власником квартири [ADDRESS] подарувала її в цілому позивачу [PERSON] , що підтверджується договором дарування квартири посвідченим приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Дячик А.В. 30.12.2014. Таким чином, права та інтереси інших осіб даним позовом не порушуються. Позивачі також вирішили зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] а із врахуванням вищевказаного рішення суду від 25.07.2000 року. Однак, реєстратором їм було відмовлено у внесені відомостей в реєстр речових прав на нерухоме майно. Відмова обгрунтована тим, що частки квартири [ADDRESS] а виділені не вірно, так як відбувся реальний розподіл житла на дві квартири, а в рішенні суду частки зазначені відповідно до первинного правовстановлюючого документа на квартиру, без урахування розподілу квартиру на дві окремі № 2 та № 2а. Крім цього, у позивачів відсутній оригінал свідоцтвапро право власності на квартиру виданий Красненським цукровим заводом 06.01.1996 року. Можливо таке знаходилося у матеріалах цивільної справи 2000 року, та на сьогоднішній день вказана справа є знищена. Враховуючи вказану вище обставину, а саме через відсутність у позивачів оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру ти не вірного виділення часток у майні, ресстратором було рекомендовано звернутися до суду з даним позовом про визнання за позивачами права власності на квартиру [ADDRESS] а та про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності. Враховуючи, що позивачі є обоє співвласниками квартири [ADDRESS] , вони вирішили визначити частки рівними по 1/2 частині кожному. Просять суд, визнати право власності на квартиру та виділити розміру часток у приватній спільній сумісній власності. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Представник відповідача Красненської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Відповідно до технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 26.03.2024 року вбачається, що квартира становить загальну площу 74,3 кв.м., придатна для проживання, відповідає технічним нормам побудови. Згідно довідки виданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» виданої 06.08.2024 року інвентаризаційна вартість квартири становить 492 199,00 грн. Згідно п. 5Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~22.12.1995\~року №20\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно п.1 ч. 2 ст.3,16 ЦК України- визнання права,ст. 392 ЦК України- власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним його документа, який засвідчує його право власності. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 1ст.\~328\~Цивільного кодексу\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до положень ч. 1 ст. 368 і ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В\~статті 55 Конституції України\~закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст.206 ЦПК України\~за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи, що позивачі не можуть іншому порядку оформити право власності на квартиру, позовна заява визнання права власності на квартиру та про виділення розміру часток у приватній спільній сумісній власності підлягає до задоволення.

Outcome: approved