Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позивач посилається на те, що вони із відповідачем по справі проживали в зареєстрованому шлюбі, який 16.10.2023 року розірвано. В шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] -[INFO], та [PERSON] - [INFO] , які проживають разом з ним та перебувають на його утриманні і вихованні. Мати дітей більше одного року не спілкується з дітьми, не надає матеріальної допомоги та не цікавиться їх потребами та здоров`ям дітей. Він не має постійного доходу та роботи, так як здійснює догляд за дітьми. Його коштів не вистачає на утримання дітей та забезпечення їх всім необхідним для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального рівня життя. А тому, він потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач молода, фізично здорова, працездатна людина, інших утриманців немає, а тому вважає, що вона має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 3500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Стислий виклад позицій сторін: В судове засідання представник позивача не з`явився, від нього поступила заява в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 3500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про проведення судового засідання відповідач також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, відзив проти позову не надав. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 211, ч.3 ст.223 ЦПК. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідно до положень ст.ст. 280,281 ЦПК, суд ухвалою постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Надвірнянського районного суду від 16.10.2023 року розірвано.(а.с. 8). Від шлюбу в сторін народилося троє дітей: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] -[INFO], та [PERSON] - [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5-7). Рішенням виконавчого комітету Делятинської селищної ради від 26.03.2024 року № 92 «Про визначення місця проживання малолітніх дітей» встановлено, що місце проживання [PERSON] - [INFO] , [PERSON] -[INFO], та [PERSON] - [INFO] визначено з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 9). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує наступне. Законом "Про Державний бюджет України на 2024 рік", з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений в сумі 3 196 грн. Враховуючи законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму, за положеннями ст.182 СК, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим - 1598 гривень, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину такого же віку становить - 3196 гривень. Позивач просить встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень для кожної дитини, тобто більше ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який може бути присуджений судом тільки у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом не встановлено і сторонами не доведено належними і допустимими доказами про наявність у відповідача доходів, наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, перебування на утриманні осіб, а також доходів і витрат позивача на утримання дітей та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків. При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання неповнолітніх дітей з батьком, вік дітей, матеріальний стан позивача, вартість життя на теперішній час та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, яка є молодою, фізично здоровою, працездатною людиною, не має інших утриманців, а тому суд дійшов до висновку про достатність заробітку відповідача для встановлення розміру аліментів на кожну дитину на рівні прожиткового мінімуму, а тому позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі - 3200,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Доказів, які б спростовували вищевикладене, сторонами не надано, зокрема доказів про майновий стан відповідача, достатність його заробітку та його здатність сплачувати аліменти одночасно на трьох дітей в більшому розмірі. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає об`єктивним і справедливим розмір аліментів на утримання однієї дитини в сумі 3200,00 гривень щомісячно, що має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дітей, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати спільних дітей. Разом з тим, розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3200,00 гривень, відповідно до ч.2 ст.184 СК щорічно до повноліття дитини підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 01.08.2024 року. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави -1211 грн.20 коп. судового збору. На підставі ст..ст. 141, 180, 181, 184, 191 СК України та

Outcome: partial