Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Попільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, в якому вказує, що 20 липня 2018 року він та відповідачка зареєстрували шлюб у Попільнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, відповідний актовий запис за № 54. З початку 2019 року сімейні відносини стали псуватися, що стало однією з причин його від`їзду по Польщі. В Польщі він перебував з 17 лютого по 18 квітня 2019 року. В цей час колишня дружина виказала бажання поїхати на заробітки до Греції. 03.03 2019 року дружина виїзжає до Греції та повертається через 3 місяця, на початку червня 2019 року. Колишня дружина практично відразу приїхала до нього в Богодухів і вони почали спільно проживати. Однак в подальшому вона поїхала за місцем свого проживання в с. Попільня і на початку липня 2019 року, в телефонній розмові повідомила, що вагітна. Позивач відразу засумнівався у своєму батьківстві та поїхав в Попільню, де відповідачка надала йому довідку У3І про термін вагітності 6 неділь. висказав їй підозру в тім, що вагітність не від нього і запропонував пройти обстеження в Богодухівському чи іншому лікарняному закладі для уточнення строків вагітності. Дружина категорично відмовилась, що збільшило його підозри щодо батьківства. З кінця липня 2019 року їхні відносини припинилися та спілкувалися вони тільки в телефонному режимі. [INFO] у дружини народилася дівчинку. Відповідачка самостійно в органі РАЦС с.Попільня оформила свідоцтво про народження дитини, де визначила Позивача, як батька дитини. Позивач багаторазово заперечував проти визнання його батьком, проти внесення його даних в актовий запис про батьківство, не надавав свої особисті документи, необхідні для реєстрації народження, однак колишня дружина незаконним чином отримала його особисті данні та при реєстрації народження визначила Позивача, як батька дитини. Тривалий час Позивач взагалі не знав, що Відповідачка при оформлені народження дитини вказала його, як батака, оскільки оформлення здійснювалось за її місцем проживання, в смт.Попільня. Також він вважав, що без його особистих даних паспорта, кода реєстрація дитини неможлива. Відповідачка приховувала та замовчувала обставини реєстрації дитини, намагаючись ввести його в оману. Приблизно в серпні 2020 року, в ході телефонної розмови колишня дружина визнала, що народила дитину від іншого чоловіка та просила пробачити її. Однак їхні стосунки як чоловіка та дружини поновлені не були. В подальшому Відповідачка подала в суд на розлучення та 26 вересня 2022 року , згідно рішення Попільнянського районного суду шлюб між ними був розірваний. Позивач просить виключити відомості про його, [PERSON] , [INFO] , громадянина України, як батька, з актового запису за № 9 від 14.02 2020, вчиненого Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький ), про народження [PERSON] , [INFO] ; Зобов`язати Попільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виключити відомості про батька - [PERSON] [INFO] , громадянина України, з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , за № 9 від 14 лютого 2020 року та стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору та витрат на правничу допомогу. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача- [PERSON] в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представника третьої особи - Магась О.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 липня 2018 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 54, після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 2020 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 9. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 вересня 2022 року по справі № 288/1512/22, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб зареєстрований 20 липня 2018 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 54, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвано. Після державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини змінено на дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до довідки № 10-05/70 від 08 лютого 2023 року виконавчого комітету Попільнянської селищної ради, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , також за даною адресою зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 08 лютого 2023 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , було з`ясовано, що [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрований та не проживає. Рішенням виконавчого комітету Попільнянської селищної ради № 90 від 08 грудня 2022 року, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . [PERSON] своєю заявою посвідченою приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області від 15 листопада 2022 року, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Як вбачається з довідки Попільнянського ВДВС від 08 лютого 2023 року № 1098/01-27, при перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження, у відділі відсутні виконавчі провадження, про стягнення аліментів, де стягувачем є [PERSON] . Згідно Висновку експерта № 103-5-2024 від 19 березня 2024 року, молекулярно - генетичної експертизи, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , народженої [PERSON] , виключається. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 121 Сімейного Кодексу України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Вимогами статті 122 Сімейного Кодексу України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Стаття 125 Сімейного Кодексу України визначає, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до положень статті 133 Сімейного Кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно статті 136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України) - звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Як вбачається з п. 2.13, п. 2.13.1 Наказу Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Згідно із статті 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За правилами статті 134 Сімейного Кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Як встановлено висновком експерта, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , народженої [PERSON] , виключається. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Таким чином, в суді знайшли своє підтвердження ті обставини, на які посилався позивач в обґрунтування свого позову, також враховуючи те, що позивач не є біологічним батьком дитини, також визнання позову відповідачем, тому суд приходить до висновку щодо задоволення даного позову у вказаній частині. Позивач при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу та вартість судово - генетичної експертизи. Суд звертає увагу, щодо відсутності відомостей вартості проведеної судово - генетичної експертизи, матеріали справи не містять довідки про вартість та квитанції про сплату. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). Разом з тим, на підтвердження витрат, що стосується професійної правничої допомоги до суду надано лише Угоду про надання правової допомоги від 06 вересня 2023 року, укладений між адвокатом Варченко Олексієм Петровичем та [PERSON] та ордер від 06 вересня 2023 року. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України). Позивачем не додано до матеріалів справи: Акті прийняття - передачі наданих послуг, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, а тому вказані витрати розподілу не підлягають. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved