Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось з позовом до [PERSON] , в якому просили суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 32054,04 грн. та понесені судові витрати. Позов мотивований тим, що [PERSON] 12 квітня 2017 року уклав із Акціонерним товариством «Ідея Банк» кредитний договір №С03.144.75168. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №С03.144.75168 від 12 квітня 2017 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників № 3 до договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 13202 грн. 16 коп. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №С03.144.75168 від 12 квітня 2017 року у сумі 13202 грн. 16 коп., з яких: 5000 грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом; 8202 грн. 16 коп. - заборгованість за відсотками. Окрім цього, 14.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Кредитний Договір №22816-03/2023, який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 03.07.2023 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено Договір факторингу №3072023, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №22816-03/2023 від 14.03.2023 року. В подальшому між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу №27122023-2 від 27.12.2023, за умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило за плату ТОВ "ФК "ЄАПБ " належні йому права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6550,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4550,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вказує, що всупереч умовам договору та повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та має непогашену заборгованість перед відповідачем в розмірі 6550,00 грн. Також, 30.03.2023 року між ТОВ "Маніфою" та [PERSON] було укладено Договір позики №5392683, який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства, а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. 10.08.2023 року між ТОВ "Маніфою" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №10-08/2023, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №5392683 від 30.03.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників від 10.08.2023 року до Договору факторингу №10-08/2023 від 10.08.2023 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 3006,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2006,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. Вказує, що всупереч умовам договору та повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та має непогашену заборгованість перед відповідачем в розмірі 3006,00 грн. Окрім цього, 22.03.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №6486945, який було підписано електронним підписом позичальника, відповідно до умов якого останній зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 24.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24112023, у відповідності до умов якого ТзОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах божників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №24112023 від 24.11.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9295,88 грн. з яких: 3700,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5595,88 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами в розмірі 32054,04 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча й належним чином повідомлявся судом про розгляд даної справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, будь-яких клопотань до суду та відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України). За правилами ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону). Згідно зі ст.11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч.ч.1,2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Судом встановлено, що 12.04.2017 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С03.144.75168 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п. 2 зазначеної угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску. Згідно із п. 3 договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн (п.п. 3.1. Договору); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 5 000 грн (п.п. 3.2. Договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних (п.п. 3.3. Договору). Договір підписаний особисто відповідачем шляхом проставлення власноручного підпису у відповідній графі. Окрім цього, судом встановлено, що відповідач [PERSON] підписав Довідку-повідомлення, зі змісту якої вбачається, що останньому банком надано в письмовому вигляді інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. 07.07.2023 р. між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників №3 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 р., ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 13202,16 гривень, , з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8202,16 грн. - сума заборгованості за відсотками. Окрім цього, 30.03.2023 року між ТОВ "Маніфою" та [PERSON] було укладено Договір позики №5392683. Відповідно до п.2.1 Договору позики позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору. Пунктом 2.5. вищевказаного Договору позики передбачено, що позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки), зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. Відповідно до п.п.10.1.5. та п.п.10.1.6. договору позики відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання фінансових послуг товариством, які є невід`ємною частиною договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики. Пунктами 2.3.3, 2.3.4 Договору позики передбачено, що сума позики складає 1000,00 грн., строк позики - 73 днів. Згідно п.2.4 вищевказаного Договору позики процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: - - акційна процентна ставка, фіксована - 0,77170% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п.3.1.1 цього договору; - базова процентна ставка, фіксована - 2,2% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору; основна процентна ставка, фіксована - 3,00% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить пункт 11 цього договору під назвою «Реквізити та підписи сторін». Відповідно до додатку №1 до цього договору під назвою «Розрахунок за Договором позики», до оплати за договором підлягає 1327,50 грн., з яких: 1000,00 грн. - сума позики за договором; 327,50 грн. - сума нарахованих процентів за користування позикою. 10.08.2023 року між ТОВ "Маніфою" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №10-08/2023, відповідно до якого ТОВ "Маніфою" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "ЄАПБ" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Маніфою". Згідно з пунктом 1.2. Договору факторингу №10-08/2023 від 10.08.2023 року, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 10.08.2023 року до Договору факторингу №10-08/2023 від 10.08.2023 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 3006,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2006,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. Як вбачається з розрахунку забогованості за Договором позики №5392683 від 30.03.2023 року, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує, відсотки за користування кредитом не сплачує, у зв`язку із чим станом на 31.01.2024 року заборгованість відповідача складає 3006,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2006,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. Крім цього, судом встановлено, що 22.03.2023 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було укладено договір про надання споживчого кредиту №6486945, який підписано електронним цифровим підписом позичальника. Згідно п.1.2 Договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Пунктом 1.3. Договору передбачено, що сума кредиту (загальний розмір) складає 3700,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Згідно п.1.4 строк кредиту становить 352 дні. Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.5 Договору). Згідно п. 1.8 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 29617,76 грн.; - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 28445,60 грн. Договір про надання споживчого кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить пункт 10 цього договору під назвою «Реквізити та підписи сторін». Відповідно до додатку №1 до цього договору під назвою «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», до оплати за вищевказаним договором підлягає 28445,60 грн., з яких: 3700,00 грн. - сума кредиту за договором; 24745,60 грн. - сума нарахованих процентів за користування кредитом. 24.11.2023 між ТзОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24112023, у відповідності до умов якого ТзОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах божників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників №2 від 24.11.2023 до Договору факторингу №24112023 від 24.11.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9295,88 грн., з яких: 3700,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5595,88 грн. - сума заборгованості за відсотками. 14.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №22816-03/2023, предметом якого є надання товариством клієнту фінансового кредиту в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності в обмін на зобов`язання клієнта повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 16 днів, тобто до 29.03.2023 (п.1.2.). Згідно з умовами, визначеними пунктом 1.3 договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 547,5% річних від суми кредиту з розрахунку 1,50% на добу. Відповідно до пункту 2.4 договору, обчислення строку користування кредитним договором та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства (п.6.7). Договір про надання фінансового кредиту підписано електронним підписом позичальника (W0512), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить пункт 7 цього договору під назвою «Реквізити та підписи Сторін». Окрім цього, 30.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору про надання фінансового кредиту №22816-03/2023 від 14.03.2023, відповідно до умов якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 08.04.2023; будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 2850,00 грн. Відповідно до п.2 вищевказаної Додаткової угоди у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання за договором, клієнт зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків, згідно з яким до оплати за договором фінансового кредиту підлягає 2850,00 грн., з яких: 2000,00 грн. сума (тіло) кредиту; 850,00 грн. сума нарахованих процентів. 03.07.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено Договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та клієнтом. В подальшому, 27.10.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27102023, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №27102023 від 27.10.2023 року підтверджується передача позивачу реєстру боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27102023 від 27.10.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Із розрахунку заборгованості за договором фінансового кредиту №22816-03/2023 від 14.03.2023 року встановлено, що заборгованість [PERSON] станом на 31.01.2024 року складає 6550,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4550,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що угода про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки укладено відповідачем у письмовій формі шляхом проставлення власноруч свого підпису, а інші договори укладено відповідачем в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, вчиненим одноразовим ідентифікатором, котрий надсилався на належний відповідачу номер мобільного телефону. Так, зокрема, договір позики №53926833 від 30.03.2023 року підписаний електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону позичальника [NUMBER] , про що свідчить п.11 кредитного договору, в якому зазначені анкетні дані [PERSON] , відомості щодо його місця проживання, номер телефону, електронний підпис d26911. Договір про надання споживчого кредиту №6486945 від 22.03.2023 року підписаний електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону позичальника [NUMBER] , про що свідчить п.10 кредитного договору, в якому зазначені анкетні дані [PERSON] , відомості щодо його місця проживання, номер телефону, номер рахунку, електронний підпис С6381. Договір про надання фінансового кредиту №22816-03/2023 від 14.03.2023 року підписаний електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону позичальника [NUMBER] , про що свідчить п.6 кредитного договору, в якому зазначені анкетні дані [PERSON] , відомості щодо його місця проживання, номер телефону, електронний підпис W0512. Вказані обставини не були спростовані [PERSON] . Таким чином, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем, спрямованих на укладення кредитних договорів (договору позики) в обраний спосіб, такі не були б укладені сторонами, суд приходить до висновку, що ці правочини, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20 (провадження №61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Після підписання електронним підписом кредитних договорів (договору позики) і прийняття акцепту оферти у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариств виникли зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів. Судом встановлено отримання [PERSON] кредитних коштів за договором №С03.144.75168 від 12.04.2017 року у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 5000,00 грн., договором №5392683 від 30.03.2023 року в сумі 1000,00 грн. та договором №6486945 від 22.03.2023 року в сумі 3700,00 грн. та договором №22816-03/2023 від 14.03.2023 року в сумі 2000,00 грн. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Як свідчать матеріали справи, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитними договорами (договором позики) перед новим кредитором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно умов договорів факторингу, повідомлення боржника про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не передбачено. При цьому, суд звертає увагу на те, що кредитні договори (договором позики), які укладені між [PERSON] та первісними кредиторами, а також договори про відступлення права вимоги, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому порядку недійсними не визнані, а відтак, в силу положень статті 204 ЦК України, діє презумпція правомірності вказаних правочинів. З огляду на викладене, судом встановлено, що [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за договором №С03.144.75168 від 12.04.2017 року в сумі 5000,00 грн., договором №5392683 від 30.03.2023 року в сумі 1000,00 грн. та договором №6486945 від 22.03.2023 року в сумі 3700,00 грн. та договором №22816-03/2023 від 14.03.2023 року в сумі 2000,00 грн.у, а тому з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість, яка виникла за цими договорами в частині заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитними коштами, суд приходить до наступного висновку. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками згідно умов укладеної між відповідачем та ПАТ "Ідея Банк" Угоди С03.144.75168 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 12.04.2017 суд приходить до висновку, що така підлягає до стягнення у повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобов`язань зокрема й по сплаті відсотків за користування кредитом. Дана заборгованість за кредитним договором розрахована обґрунтовано, будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача на адресу суду не надійшло. Також, судом зазначається, що за змістом статті 1048 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц), в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року (справа №300/438/18). За умовами кредитного договору №5392683 від 30.03.2023 року передбачено надання кредиту в розмірі 1000,00 грн. строком на 73 дні, тобто до 11.06.2023 року. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за вказаним договором, нарахованих за 73 дні кредитування до 11.06.2023, що, виходячи із установлених в договорі процентних ставок, становить 1327,50 грн. У додатку №1 до кредитного договору №5392683 від 30.03.2023 року зазначено суму кредиту, яка підлягає сплаті відповідачем - 1000,00 грн. та суму процентів, яка підлягає сплаті за договором за 73 дні - 327,50 грн., а всього: 1327,50 грн. За умовами договору про надання фінансового кредиту №22816-03/2023 від 14.03.2023 року передбачено надання кредиту в розмірі 2000,00 грн. строком на 16 днів, тобто до 29.03.2023 року, відтак, визначених законом підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами поза межами цього строку (строку кредитування) немає, а тому з відповідача у користь позивача підлягає стягненню заборгованість по процентам в розмірі 850,00 грн., які були нараховані кредитодавцем в межах установленого в договорі строку кредитування. Правильність такого висновку підтверджується й Графіком розрахунків, наведеним у додатковій угоді до кредитного договору №22816-03/2023 від 14.03.2023 року, в якому зазначено суму кредиту, яка підлягає сплаті відповідачем - 2000,00 грн. та суму нарахованих процентів за 16 днів - 850,00 грн., а всього: 2850,00 грн. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] відсотків за користування кредитом за Договором №6486945 про надання споживчого кредиту від 22.03.2023 суд зазначає, що такі підлягають до стягнення у повному обсязі - 5595,88 грн., оскільки вказаним договором передбачений строк кредиту - 352 дні та сума заборгованості за відсотками, яку просить стягнути позивач з відповідача не перевищує суму, наведену у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, з якою був ознайомлений відповідач. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами (договором позики), суму боргу в добровільному порядку не повертає, суд вважає, що у нового кредитора виникло право на стягнення суми заборгованості за вказаними договорами у розмірі 26675,54 грн., а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Окрім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом частин 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви пропорційно до задоволених позовних вимог. Оскільки вказаний позов задоволено на 83,23%, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2520,20 грн.

Outcome: approved