Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості та просив стягнути з відповідачів на його користь основну заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 9 291,56 грн. та судові втрати. Вказані вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Отже, як співвласники квартири та споживачі житлово-комунальних послу, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні комунальні послуги. Станом на 30.11.2023 року у відповідачів існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 9 291,56 грн., яка виникла у період з 01.12.2020 року по 30.11.2023 року. На даний час заборгованість не сплачена та завдає збитків товариству, у зв`язку з чим позивач змушений був звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 19.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 22.04.2024 року здійснено перехід розгляду справи з порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові та просила позов задовольнити. Також зазначила про те, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Виклик відповідачів був здійснений за адресою, зазначеною в позовній заяві та розмішенням повідомлення на офіційному сайті Деснянського районного суду міста Києва у розділі, у якому розміщуються оголошення про виклик учасників судових засідань до суду. Відповідачі не скористались процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нрухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.12.2023 року, а також копією свідоцтва про право власності від 25.06.2010 року. Отже, як співвласники квартири та споживачі житлово-комунальних послуг, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні комунальні послуги. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Пунктом 3 п.п.5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. Відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» (протокол №29 від 15.08.2012 р.) житловий будинок [ADDRESS] передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр». Позивач, відповідно до Акту приймання-передачі будинку є виконавцем функцій з своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів у будинку по [ADDRESS] . З грудня 2020 року по листопад 2023 року відповідачі отримували житлово-комунальні послуги, не відмовлялись від їх отримання, отримують рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги, які містять у собі суму заборгованості. Також, від відповідачів не надходило жодного звернення на адресу позивача з відповідними заявами та необхідними документами, які б могли підтверджувати тимчасову відсутність споживачів у житловому приміщенні в спірний період. Окрім того, жодних заяв про відмову від користування житлово-комунальних послуг, скарг щодо обсягу та якості наданих послуг відповідачами не заявлялось. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Підтвердженням того, що позивачем дійсно надавались житлово-комунальні послуги є копії Актів про надання послуг, приймання послуг, здачі-приймання робіт, копії договорів на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів №47 від 01.10.2012 р., №40 від 01.09.2022 р., копію договору №107-О на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012 року, копію додаткової угоди №34 до Договору №107-О від 15.11.2012 р. на технічне обслуговування від 01.02.2019 р., копію договору № 2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012 р., копію підрядного договору № 16-08-2013го на технічне обслуговування та ремонт диспечерських систем від 01.08.2013 р., копію додаткової угоди №30 до підрядного договору №16-08-2013го від 01.02.2019 р. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Стаття 89 ЦПК України вказує на те, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.11.2023 року відповідачі мають заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 9 291,56 грн. На даний час заборгованість не погашена та завдає збитків товариству, у зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved