Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду міста Одеси із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому, після подання заяви в порядку статті 49 ЦПК України просила виділити в натурі [PERSON] 23/100 частки домоволодіння, що знаходиться у спільній частковій власності в загальному домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , та яке складається з житлового будинку літ. «А» у складі приміщень: 3-1 житлова, пл. 10,2 кв. м., 3-2 житлова, пл. 12,8 кв. м., 3-3 душова, пл. 1,2 кв. м., 3-4 кухня, пл. 8,4 кв. м., 3-5 вбиральня, пл. 1,0 кв. м., 3-6 санвузол, пл. 2,5 кв. м., 3-7 кухня, пл. 3,6 кв. м., 3-8 мансарда, пл. 11,4 кв. м., 3-9 мансарда, пл. 6,2 кв. м., житловою площею 23,0 кв. м., допоміжною площею 34,3 кв. м., з житлового будинку літ. «Б, Б1» у складі приміщень: 4-1а коридор, пл. 4,7 кв. м., 4-1 коридор, пл. 5,0 кв. м., 4-2 санвузол, пл. 4,9 кв. м., 4-3 кухня, пл. 8,7 кв. м., 4-4 житлова, пл. 18,2 кв. м., 4-5 коридор, пл. 8,4 кв. м., 4-6 житлова, пл. 9,0 кв. м., 4-7 санвузол, пл. 2,7 кв. м., 4-8 житлова, пл. 10,1 кв. м., загальною площею 71,7 кв. м., житловою площею 37,3 кв. м., допоміжною площею 34,4 кв. м. Визнати за [PERSON] право власності на окремо виділений об`єкт нерухомості - домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літ. «А» у складі приміщень: 3- 1 житлова, пл. 10,2 кв. м., 3-2 житлова, пл. 12,8 кв. м., 3-3 душова, пл. 1,2 кв. м., 3-4 кухня, пл. 8,4 кв. м., 3-5 вбиральня, пл. 1,0 кв. м., 3-6 санвузол, пл. 2,5 кв. м., 3-7 кухня, пл. 3,6 кв. м., 3-8 мансарда, пл. 11,4 кв. м., 3-9 мансарда, пл. 6,2 кв. м., житловою площею 23,0 кв. м., допоміжною площею 34,3 кв. м., з житлового будинку літ. «Б, Б1» у складі приміщень: 4-1а коридор, пл. 4,7 кв. м., 4-1 коридор, пл. 5,0 кв. м., 4-2 санвузол, пл. 4,9 кв. м., 4-3 кухня, пл. 8,7 кв. м., 4-4 житлова, пл. 18,2 кв. м., 4-5 коридор, пл. 8,4 кв. м., 4-6 житлова, пл. 9,0 кв. м., 4-7 санвузол, пл. 2,7 кв. м., 4-8 житлова, пл. 10,1 кв. м., загальною площею 71,7 кв. м., житловою площею 37,3 кв. м., допоміжною площею 34,4 кв. м. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 23/100 часток домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння [ADDRESS] , від 17.06.1994 року, належить 23/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Частка об`єкту нерухомого майна складається з: в житловому будинку літ. «А»: 3-1 житлова, пл. 10,2 кв. м., 3-2 житлова, пл. 12,8 кв. м., 3-3 душова, пл. 1,2 кв. м., 3-4 кухня, пл. 8,4 кв. м., 3-5 вбиральня, пл. 1,0 кв. м., 3-6 санвузол, пл. 2,5 кв. м., 3-7 кухня, пл. 3,6 кв. м., 3-8 мансарда, пл. 11,4 кв. м., 3-9 мансарда, пл. 6,2 кв. м., житловою площею 23,0 кв. м., допоміжною площею 34,3 кв. м., з житлового будинку літ. «Б, Б1» у складі приміщень: 4-1а коридор, пл. 4,7 кв. м., 4-1 коридор, пл. 5,0 кв. м., 4-2 санвузол, пл. 4,9 кв. м., 4-3 кухня, пл. 8,7 кв. м., 4-4 житлова, пл. 18,2 кв. м., 4-5 коридор, пл. 8,4 кв. м., 4-6 житлова, пл. 9,0 кв. м., 4-7 санвузол, пл. 2,7 кв. м., 4-8 житлова, пл. 10,1 кв. м., загальною площею 71,7 кв. м., житловою площею 37,3 кв. м., допоміжною площею 34,4 кв. м., що складає 23/100 частин домоволодіння. [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 04.11.1994 року належить 2/25 частини домоволодіння. У фактичному користуванні [PERSON] , знаходиться: в житловому будинку літ. «Б»: 5-1 коридор, пл. 1,8 кв. м., 5-2 житлова, пл. 10,8 кв. м., 5-3 санвузол, пл. 1,2 кв. м.; 1/3 огорожі № 2, 8, 10, 1/5 огорожі № 1, 1/5 вимощення І, що складає 6/100 частин домоволодіння. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 19.08.2010 року №3-2099, належить 7/40 частин домоволодіння та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.08.2010 року, належить 7/40 частин домоволодіння. У фактичному користуванні [PERSON] , та [PERSON] , знаходиться: в житловому будинку літ. «А»: 2-1 коридор, пл. 6,4 кв. м., 2-2 житлова, пл. 18,0 кв. м., 2-3 житлова, пл. 18,1 кв. м., 2-4 житлова, пл. 11, 1 кв. м., 2-5 кухня, пл. 9,9 кв. м., 2-6 санвузол, пл. 9,7 кв. м., V- підсобне, пл. 8,2 кв. м., житловою площею 47,2 кв. м., загальною площею 81,4 кв. м., сарай літ. «Г», сарай літ. «В», огорожа № 3, 12, огорожі № 4, 1/5 огорожі № 1, 1/5 вимощення I, що складає 18/100 частин домоволодіння. Померлим [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування від 18.09.1998 року № 12427 належить 11/100 частин домоволодіння. У фактичному користуванні [PERSON] та [PERSON] , знаходилось: в житловому будинку літ. «А»: 1-1 коридор, пл. 1,6 кв. м., 1-2 житлова, пл. 11,5 кв. м., 1-3 житлова, пл. 14,6 кв. м., 1-5 туалет, пл. 0,4 кв. м., житловою площею 26,1 кв. м., загальною площею 28,1 кв. м., 1/5 огорожі № 1, 1/5 вимощення 1, що складає 6/100 частин домоволодіння. Право власності сторін належним чином зареєстровано, відповідно до чинного законодавства України, проте між учасниками спільної часткової власності виникають спори щодо визначення, зміни розміру часток, а також виділу частки спільного майна в натурі, що унеможливлюю вчинення нотаріальних дії. Між сторонами, як співвласниками майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. При наведених обставинах позивач не може в повному обсязі реалізувати своє право власності на домоволодіння, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Не погоджуючись з позовними вимогами [PERSON] відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом, в якому просили усунути перешкоди в здійсненні права власності на 7/20 часток домоволодіння по [ADDRESS] шляхом зносу самочинно побудованих [PERSON] будівель та споруд: в житловому будинку літера «А» приміщень 3-6 санвузлу площею 2,5 кв. м., 3-7 кухні площею 3,6 кв. м., 3-9 мансарди площею 6,2 кв. м., в житловому будинку літера «Б» конструкції тамбура, який примикає до коридору 4 - 1а площею 4,7 кв. м. Зустрічний позов обґрунтований такими обставинами. Позивачі за зустрічним позовом є власниками в рівних частках 7/20 частин домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 19.08.2010 року, реєстровий № 3-2097 і № 3-2099, виданих Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою. Домоволодіння складається в цілому з трьох черепашникових житлових будинків і надвірних будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці площею 1810 кв. м., 887 кв. м. якої є приватною власністю [PERSON] та [PERSON] . Окрім частини житлового будинку, надвірних будівель і споруд, до [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування перейшло право власності на 887 кв. метрів земельної ділянки та право користування спільною ділянкою двору разом із співвласниками [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Порядок користування спільною ділянкою був встановлений рішенням Малиновського районного суду м Одеси від 03 лютого 1993 року по справі 2-65193. З 2010 року позивачі за зустрічним позовом постійно користуються будинком і земельною ділянкою, [PERSON] з сім`єю постійно проживає за спірною адресою. [PERSON] та [PERSON] належать в житловому будинку літера. «А» приміщення 2-1 коридор площею 6,4 кв. м., 2-2 житлова площею 18 кв. м., 2-3 житлова площею 18,1 кв. м., 2-4 житлова площею 11,1 кв. м., 2-5 кухня площею 9,9 кв .м., 2-6 санвузол площею 9,7 кв. м., V - підсобне площею 8,2 кв. м., житловою площею 47,2 кв. м., загальною 81,4 кв. м., сараї літери « Г» і «В», гараж літера «И», огорожа № 3, 12, 1/2 огорожі № 4, 1/5 огорожі № 1, 1/5 вимощення 1. Позивачі за зустрічним позовом стверджують, що [PERSON] просить визнати за нею, окрім іншого, право власності в житловому будинку літера. «А» на приміщення 3-6 санвузол площею 2,5 кв .м., 3-7 кухня площею 3,6 кв. м., 3-9 мансарда площею 6,2 кв. м. (мансарда є частиною спільного горищного приміщення). Однак, зазначені приміщення побудовані [PERSON] самочинно без узгодження з іншими співвласниками, з грубим порушенням прав співвласників і користувачів ділянки. В результаті зведення [PERSON] прибудови до будинку літера «А» межа будинку зрушилася вліво на 1,4 метра, була зайнята спільна територія двору, який перебуває також в користуванні [PERSON] і користуванні сімей [PERSON] і Лахно. Була перекрита значна частина спільних воріт (раніше ширина воріт складала 3,85 м., нині - приблизно 2, 40 м.) Ці ворота тепер не відкриваються, користуватися за призначенням ними неможливо. На прохання співвласників усунути цю проблему [PERSON] не реагує. Крім того, нещодавно свій вхід до будинку літера «Б» [PERSON] без узгодження з співвласниками обладнала конструкцією тамбура, який примикає до коридору 4-1 а площею 4,7 кв. м. Ця конструкція також створює перешкоди співвласникам в користуванні спільною ділянкою. Вона утрудняє прохід до частини будинку [PERSON] , позбавляє останніх можливості повною мірою користуватися підсобними приміщеннями. Вказані споруди відображені в технічних документах від 2020 року, які додає позивач до позовної заяви. Ніяких дозвільних документів на будівництво вказаних споруд [PERSON] не оформляла. Посилання [PERSON] на те, що ці, а також інші прибудови до житлових будинків побудовані нею самочинно до 1992 року, а відповідно не підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому чинним законодавством не відповідає дійсності. Вказані прибудови зведені після 2010 року, вже в період користування Танатаровими нерухомістю. Так, в технічних паспортах, виготовлених КП «ОМБТІ і РОН» 26.11.2004 року, 19.07.2007 року, 20.05.2010 року, рішенні виконкому Малиновської райради народних депутатів номер 520 від 17.06.94 року «Про перерахунок часток по [ADDRESS] » ці прибудов відсутні. Крім того, посилання [PERSON] на Висновок експерта номер 08/2020 від 08 липня 2020 року, в якому зазначено, що її частина домоволодіння розташована на огородженій земельній ділянці, яка має вихід на [ADDRESS] , забезпечена індивідуальними інженерними комунікаціями, наявні огородження з суміжними землекористувачами також не відповідає дійсним обставинам. Ділянка, на якій розташована частина домоволодіння [PERSON] , ніяк не відокремлена. У співвласників є двір спільного користування, у тому числі з суміжним користувачем [PERSON] . Цей двір є загальним проходом до частини будинку [PERSON] , частин інших співвласників, до господарських споруд та будівель Танатарових. Ніякого іншого входу на ділянку ні у Танатарових, ні у сім`ї [PERSON] немає. У співвласників спільні каналізація та водопровід. Користування спільним майном вимагає узгоджених та добросусідських рішень, однак [PERSON] ці принципи порушує, що і обумовило звернення [PERSON] та [PERSON] до суду із зустрічною позовною заявою. У відкритому судовому засіданні представник [PERSON] позовну заяву підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі, зустрічний позов просив залишити без задоволення. У відкритому судовому засіданні [PERSON] та її представник заперечували проти задоволення позову [PERSON] , зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Під час підготовчого провадження [PERSON] , та її представник у відкритому судовому засіданні заперечували проти задоволення позову [PERSON] , зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. [PERSON] та його представник у відкритому судовому засіданні заперечували проти задоволення позову [PERSON] , зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. [PERSON] під час підготовчого провадження проти позову [PERSON] заперечував, просив його залишити без задоволення. У відкрите судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник [PERSON] заперечувала проти задоволення позову [PERSON] , зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] також належить залишити без задоволення. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України\~ «Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих\~Конституцією України\~та законами, прав і законних інтересів фізичних осіб. За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до суду наділені, зокрема, фізичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права фактичним обставинам та вимогам закону. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. 13 жовтня 1983 року [PERSON] придбала у власність 9/50 часток домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на 9/50 часток домоволодіння було зареєстровано у встановленому законом порядку 10 січня 1984 року (т. 1 а. с. 13-14 об.). Відповідно до виписки із рішення виконкому Малиновської райради народних депутатів № 520 від 17.06.1994 року про затвердження перерахунку часток в домоволодінні [ADDRESS] частка [PERSON] склала 23/100 часток (т. 3 а. с. 56). Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 14 грудня 1994 року, виданого замість договору купівлі-продажу від 13 жовтня 1983 року [PERSON] є власником 23/100 часток домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] (т. 1 а. с. 12). [PERSON] є співвласником домоволодіння [ADDRESS] , та його частка у спільній власності становить 2/25 (т. 3 а. с. 59). [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.08.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2097, належить 7/40 частин домоволодіння та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.08.2010 року, належить 7/40 частин домоволодіння (т. 2 а. с. 104). Померлим [PERSON] , та [PERSON] , спадкоємцем яких є [PERSON] на підставі договору дарування від 18 вересня 1998 року, зареєстрованому в реєстрі за № 12427 належало 11/100 частин домоволодіння (т. 3 а. с. 74). [PERSON] була співвласником 23/200 часток спірного домоволодіння на підставі договору дарування від 18 грудня 2004 року (т. 3 а. с. 118). Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 16 січня 2019 року [PERSON] виділено в натурі та визнано за нею право власності на 57/200 часток спірного домоволодіння. Встановлено порядок користування земельною ділянкою між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] (т. 2 а. с. 154-161). Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 03 лютого 1993 року визначений порядок користування спірною земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння [PERSON] (колишня власниці частки, на яку [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину), [PERSON] , [PERSON] (т. 2 а. с. 110-118). Відповідно до встановленого порядку за [PERSON] виділено земельну ділянку пл. 885 кв. м. по існуючому порядку користування, в тому числі площа під житлове та двір 216 кв. м., ділянка загального користування 36,4 кв. м., огород по існуючій межі розподілу 585 кв. м. За [PERSON] виділено земельну ділянку площею 316 кв. м., в тому числі площа під житлове та двір 156,6 кв. м., ділянка загального користування 36,4 кв. м. Обгрунтовуючи позов, [PERSON] вказує на те, що між учасниками спільної часткової власності виникають спори щодо визначення, зміни розміру часток, а також виділу частки спільного майна в натурі, що унеможливлює вчинення нотаріальних дії. Між сторонами, як співвласниками майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. При наведених обставинах позивач не може в повному обсязі реалізувати своє право власності на домоволодіння. На підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] до суду надано Висновок експерта № 08/2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 521/9632/20 від 08 липня 2020 року. У висновку судовий експерт [PERSON] вказала про те, що 23/100 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належну на праві приватної власності [PERSON] , яка складається з житлового будинку літ. «А» у складі приміщень: 3-1 житлова, пл. 10,2 кв. м., 3-2 житлова, пл. 12,8 кв. м., 3-3 душова, пл. 1,2 кв. м., 3-4 кухня, пл. 8,4 кв. м., 3-5 вбиральня, пл. 1,0 кв. м., 3-6 санвузол, пл. 2,5 кв. м., 3-7 кухня, пл. 3,6 кв. м., 3-8 мансарда, пл. 11,4 кв. м., 3-9 мансарда, пл. 6,2 кв. м., житловою площею 23,0 кв. м., допоміжною площею 34,3 кв. м., в житловому будинку літ. «Б, Б1» у складі приміщень: 4- 1а коридор, пл. 4,7 кв. м., 4-1 коридор, пл. 5,0 кв. м., 4-2 санвузол, пл. 4,9 кв. м., 4-3 кухня, пл. 8,7 кв. м., 4-4 житлова, пл. 18,2 кв. м., 4-5 коридор площею 8,4 кв. м., 4-6 житлова площею 9,0 кв. м., 4-7 санвузол площею 2,7 кв. м., 4-8 житлова площею 10,1 кв. м., загальною площею 71,7 кв. м., житловою площею 37,3 кв. м., допоміжною площею 34,4 кв. м., технічно можливо виділити в натурі (т. 1 а. с.46-50). Відмовляючи [PERSON] у позові, суд критично ставиться до висновку експерта [PERSON] та вважає необхідним його відхилити. За приписами статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивовано в судовому рішенні. Згідно з вимогами\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: dismissed