Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

02.05.2024 АТ «Сенс Банк» звернулось із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути заборгованість за кредитним договором №501377488 у розмірі 312580,83 грн та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.10.2021 [PERSON] уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №50137488 (кредитний договір). Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах договору повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Позивач свої зобов`язання виконав, проте відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 312580,83 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати позивач прохає стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 03.05.2024 призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.05.2024 представником позивача адвокатом Щербак М.І. направлено відзив на позов, в якому просив суд в задоволенні позовної заяви на суму, що перевищує 166695,87 грн. відмовити в зв`язку із безпідставністю, а також стягнути з позивача витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн. В обґрунтування зазначив, що грошові кошти в розмірі 203000,00 грн були отримані відповідачем 23.10.2021 та в подальшому частково поверталися банку, що підтверджено виписками за рахунками. Але, відповідно до надісланих на адресу відповідача позовної заяви та доданих до неї додатків, на які посилається позивач неможливо зробити висновок, що кредит отриманий відповідачем саме на умовах, визначених в них. Позивач в якості додатків до позовної заяви надає паспорт споживчого кредиту, оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501377488 від 23.10.2021, акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501377488 від 23.10.2021, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг. Але, ні оферта на укладення угоди про надання кредиту №501377488 від 23.10.2021, ні інші документи, не підписані [PERSON] , що свідчить про відсутність волевиявлення відповідача на укладення кредитного договору, а отже кредитний договір, не є укладеним в силу ст.639, 1055 ЦК України. В матеріалах справи відсутні будь-які підписані відповідачем документи щодо погодження із встановленням певної процентної ставки (19,99%) за користування кредитними коштами. Сторонами не було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитування, в т.ч щодо сплати відсотків. Вважає, що при укладенні договору ПАТ «Альфа-Банк» не дотрималося вимог добросовісності, розумності і справедливості та переклало на відповідача як на слабшу сторону договору - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Тому, заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування тілом кредиту та комісії, є необґрунтованими, оскільки позивачем AT «Сенс Банк» не доведено того, що сторонами було узгоджено умови договору щодо розміру заявлених позивачем відсотків та комісії. Всі сплачені відповідачем грошові кошти, що були зараховані позивачем в рахунок погашення відсотків та комісії, необхідно зарахувати в рахунок погашення заявленої позивачем вимоги про стягнення грошової суми за тілом кредиту. Таким чином, загальна сума позову, що визнається відповідачем складає 166695,87 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Наголосила, що кредитний договір з відповідачем було укладено в електронній формі і відповідача було ідентифіковано в системі, докази про що будуть надані. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав поданий відзив на позов, та просив суд в задоволенні позовної заяви на суму, що перевищує 166695,87 грн відмовити в зв`язку із безпідставністю, а також стягнути з позивача витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн. Пояснив, що відповідач не заперечує звернення до банку з приводу відкриття кредитної лінії та отримання 203000 грн кредитних коштів, однак на інших умовах ніж ті, що наведені позивачем. Звернув увагу суду, що надані на підтвердження позовних вимог паспорт споживчого кредиту, оферта та інші документи не містять підпису відповідача, в тому числі електронного чи його аналогу, а надана позивачем довідка про ідентифікацію не може слугувати таким доказом, оскільки не містить посилання на конкретний кредитний договір. Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Згідно із меморіальним ордером № 644718116 від 23.10.2021 [PERSON] отримав від АТ «Сенс Банк» 203000 грн кредиту за кредитним договором № 501377488 від 23.10.2021. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 501377488 від 23.10.2021, загальна заборгованість за кредитним договором станом на 14.09.2023 становить 312580,83 грн, а саме за кредитом 193061,60 грн, за відсотками 56992,00 грн, за комісією 62527,23 грн. Розмір внесених відповідачем платежів 36304,13 грн, а саме 9938,40 грн погашено тіла кредиту, 16493,99 грн погашено відсотки, 9871,74 грн погашено комісії. В судовому засіданні факт отримання кредитних коштів стороною відповідача не заперечувався. Також сторони не заперечували розмір внесених відповідачем платежів в сумі 36304,13 грн. Згідно з офертою на укладання угоди про надання кредиту № 501377488 від 23.10.2021, [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією укласти угоду про надання споживчого кредиту на наступних умовах: тип кредиту кредит готівкою, сума 203000 грн, процентна ставка 19,99 % річних, строк кредиту 60 місяців, дата повернення кредиту 23.10.2026. За надання послуг з розрахунково-касового обслуговування пропонує встановити комісійну винагороду, а саме за надання кредиту 0,00 % від суми кредиту, за обслуговування (управління) кредиту 1,60 % від суми кредиту. \~ \~ \~ \~Підписанням електронним підписом цієї оферти [PERSON] засвідчує отримання всієї інформації про умови кредитування. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Як вбачається з витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»). Як наполягала в судовому засіданні представник позивача кредитний договір було укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у\~\~письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно\~п. 6 ч. 1 ст.\~3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в\~\~інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь\~про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї\~статті. Такий документ оформляється\~у довільній формі та має містити істотні умови,\~передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними\~повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору,\~укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Водночас, ні долучена позивачем оферта, ні паспорт споживчого кредиту не містять ознак використання електронного підпису відповідачем, жодні посилання на електронний підпис одноразовим ідентифікатором, використання аналогу власноручного підпису чи проходження відповідачем реєстрації в\~\~інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції відсутні, а відповідні докази стороною позивача не надані. В судовому засіданні представник позивача прохала оголосити перерву для надання додаткових доказів, посилаючись на завантаженість представників банку у численних судових справах, а також на те, що необхідність у наданні додаткових доказів виникла лише зараз. Разом із тим, суд наголошує, що провадження у справі було порушено 03.05.2024 і вже 30.05.2024 позивач отримав у зареєстрованому електронному кабінеті користувача ЄСІТС копію відзиву, в якому стороною відповідача були чітко окреслені заперечення проти позову, в тому числі щодо відсутності електронного підпису на документах. Таким чином, позивач починаючи з 30.05.2024 міг скористатись правом надання додаткових доказів. При цьому, за клопотанням представника позивача [PERSON] в судовому засіданні 15.07.2024 була оголошена перерва дня надання письмових пояснень, однак і таким правом сторона позивача не скористалась. З огляду на ці обставини, суд, ухвалою від 10.09.2024, постановленою без виходу в нарадчу кімнату, відмовив у задоволенні клопотання представника позивача, та продовжив розгляд справи по суті. Таким чином, виходячи з досліджених доказів та тих обставин, які були визнані сторонами, суд зазначає, що відповідач отримав від позивача 203000 грн кредитних коштів, якими користувався та частково їх повернув у загальній сумі 36304,13 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В даному випадку позивачем не надано будь-які підписаних відповідачем документів щодо погодження із встановленням певної процентної ставки за користування кредитними коштами, встановленням розміру комісії, з огляду на що позивачем не доведено наявність досягнутої згоди щодо всіх істотних умов кредитування, в т.ч щодо сплати відсотків, комісії. Тому, заявлені позивачем до стягнення вимоги в частині заборгованості за відсотками та комісією є необґрунтованими. За таких обставин без наданих підтверджень про конкретні умови кредитування, згоду про які дійшли сторони, скріпивши свою домовленість підписами, надані позивачем оферта, акцепт, паспорт споживчого кредиту, які не містять підпису відповідача не можуть прийматись судом до уваги, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Не підтверджують умови кредитування, в тому числі щодо встановлення розміру процентної ставки, розміру комісії, й надані позивачем виписка з рахунку, розрахунок заборгованості та довідка про ідентифікацію, при цьому остання взагалі не містить посилань на конкретний кредитний договір, за яким ідентифікувалась особа. Враховуючи обсяг заявлених позовних вимог, визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині стягнення різниці між отриманою та неповернутою сумою кредиту в розмірі 166695,87 грн (203000 36304,13). Питання про судові витрати вирішено судом в порядку ст.141 ЦПК України. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, на користь АТ «Сенс Банк» з [PERSON] підлягає стягненню 2000,35 грн судового збору, пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial