Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

В липні 2024 позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Зимнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, яке складається з права власності на земельну частку(пай) розміром 2,55 в умовних кадастрових гектарах по колишній СС "Дружба" Володимир-Волинського району, Волинської області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Березовичівської сільської ради [PERSON] , 16.12.1985 за № 10, проте даний заповіт не охоплює спадкового майна яке є предметом цього позову. Зазначений в заповіті [PERSON] помер [INFO] . Позивачка вказала, що відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), вона належить до першої черги спадкоємців за законом, і має право на успадкування майна, яке належить її покійній бабі, оскільки проживала разом з нею і вступила у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Зимнівської сільської ради Володимирського району, Волинської області. Окрім позивачки інших спадкоємців немає. На даний час виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду із зазначеним позовом. Просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2,55 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності СС "Дружба" Володимир-Волинського району, Волинської області., в порядку спадкування за законом смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, правовідносини щодо набуття права власності на спадкове майно виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент. У відповідності до п. п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За таких умов, при розгляді даного спору суд опирається на норми законодавства, які діяли як до 01 січня 2004 року, так і на даний час, залежно від часу виникнення та існування відповідних правовідносин. У відповідності до ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У відповідності до ст.529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом встановлено, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , від 03.01.1996, актовий запис 2. Копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00041501726 від 21.09.2023 стверджується, що матір позивачки [PERSON] , [INFO] являється дочкою [PERSON] та [PERSON] . Копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00041501034 від 21.09.2023 стверджується, що матір позивачки [PERSON] та [PERSON] були подружжям, так як уклали шлюб 20.07.1973 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивачка [PERSON] , [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) являється дочкою [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, так як уклали шлюб 22.03.1988 року. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 16.12.1985 року, баба позивачки [PERSON] , житловий будинок і хлів, які знаходяться в с.Березовичі, Вооодимир-Волинського району заповіла [PERSON] . Згідно копії відповіді Володимирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області № 773/30.1-04-05 від 11.06.204 , вбачається, що [PERSON] , який був зазначений в заповіті, помер [INFO] , що стверджується актовим записом про смерть № 80, складеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Довідкою Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 20.09.2023 за №238 засвідчено, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , разом з нею за адресою [ADDRESS] , проживала її онука [PERSON] , яка у відповідності до вимог ст.ст.548,549 ЦК УРСР, що діяли на момент відкриття спадщини, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. 22.09.2023 державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1017/01-16, а саме позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС "Дружба" після померлої баби у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього. Судом встановлено, що згідно довідки, виданої Зимнівською сільською радою Володимирського району Волинської області № 130 від 19.12.2023, [PERSON] була включена в список на паювання землі СС "Дружба" відповідно до додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серії ВЛ № 15 зареєстрованого в Березовичівській сільській раді 20.12.1996. Земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС "Дружба" складає 2,55 га в умовних кадастрових одиницях. Як вбачається з відповіді Відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай), [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишній СС "Дружба" серії ВЛ № 018564, зареєстрвоаний 26.02.1999 року за № 711. Розмір земельної частки(паю) в умовних кадастрових одиницях складає 2,55. Згідно п.п.6,7 Наказу Центрального Статистичного Управління СРСР «Про затвердження форм та Інструкції по веденню господарського обліку в сільських Радах народних депутатів» № 5-24/25 від 12.05.1985 року, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходиться на праві приватної власності громадян. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст.328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Право позивачки, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося правовстановлюючого документа на спадкове майно, що є перешкодою позивачці в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивачки про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на вимогах закону, визнана відповідачем та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.524-525, 529, 548-549 ЦК Української РСР (1963 року - в редакціях часу правовідносин, на момент їх виникнення та існування), ст.ст.15, 328, 392, 1217-1218, п. п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.116, п.17 Розділу Х Земельного кодексу України,

Outcome: approved