Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Богданівської сільської ради 20.11.2020 року. [PERSON] на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] . Оскільки спадкодавець не залишив заповіт на випадок своєї смерті, то спадкування здійснюється за законом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Остапівським сільським ЗАГС Варвинського району Чернігівської області 27.01.1979 року. Позивач [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем своїм чоловіком [PERSON] на час відкриття спадщини після його смерті, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Факт їх постійного проживання підтверджується записами в домовій книзі на житловий будинок [ADDRESS] . Крім того, на даний час позивач частково оформила спадкове майно та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд виробництва площею 0,25га, розташованої за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.06.2024 року, зареєстрованого в реєстрі за №1031. При зверненні позивача до Другої Прилуцької державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на житловий будинок [ADDRESS] , їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно повідомлення Другої Прилуцької державної нотаріальної контори №501/01-16 від 11.06.2024 року підставою для відмови - є ненадання документа, який посвідчує право власності на житловий будинок [PERSON] , яким є свідоцтво № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок, виданого Богданівською сільською радою народних депутатів 18.03.1991 року. В зв`язку з чим нотаріальною конторою рекомендовано позивачу звернутись до суду для визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , посвідчувалось Свідоцтвом № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок, виданого Богданівською сільською радою народних депутатів на виконання рішення виконкому Прилуцької районної Ради народних депутатів №285 від 21.11.1989 року. Після оформлення та видачі Свідоцтва № [NUMBER] , [PERSON] зареєстрував права власності на житловий будинок у порядку встановленому чинним законодавством на момент його реєстрації. Обставини оформлення права власності спадкодавця на житловий будинок, підтверджується, завіреною КП «Прилуцьке МБТІ» копією Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок, яка зберігається в матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок в КП «Прилуцьке МБТІ». Реєстрація права власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується Реєстраційною карткою, що знаходиться на звороті завіреної КП «Прилуцьке МБТІ» копії Свідоцтва № [NUMBER] . Так в Реєстраційній картці зазначено, що «Зазначений в цьому документі житловий будинок з цілою часткою зареєстрований в Прилуцькому бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON] і записано в реєстраційну книгу за реєстровим №82 18.03.1991 року». Також згідно довідки КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №30 від 06.01.2022 року, на житловий будинок по [ADDRESS] згідно матеріалів архівної справи КП «Прилуцьке МБТІ» станом на 31.12.2012 року зареєстроване право власності за [PERSON] з цілою часткою, на підставі Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок, виданого Богданівською сільською радою 18.03.1991 року. Також наведені обставини підтверджуються довідкою №80 від 21.06.2024 року Богданівського старостинського округу №2, згідно якої житловий будинок [ADDRESS] , дійсно належав [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок №101 від 18.03.1991 року, виданого згідно рішення виконавчого комітету Прилуцької районної ради народних депутатів №285 від 21.11.1989 року. Житловим будинком володів [PERSON] до дня смерті [INFO] , в якому дійсно проживав разом з членами своєї сім`ї. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №385415259 від 03.07.2024 року право власності на житловий будинок не зареєстровано за будь-якою іншою особою. Наведеними доказами достовірно підтверджується, що спадкодавець набув право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку і таке право власності належним чином ним було зареєстроване за життя. Проте у позивача відсутнє свідоцтво, яке підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок, що відповідно позбавляє права позивача на спадкування житлового будинку в позасудовому порядку. Суд своєю ухвалою від 04.07.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання по цивільній справі. У судове засідання позивач та представник не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений, проте до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обставини викладені позивачем в позовній заяві знайшли своє підтвердження в наявних в матеріалах справи доказах, а саме: копія свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про шлюб, копія домової книги, копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, копія свідоцтва про право на спадщину за законом, копія витягу з ДРРПНМ, копія повідомлення нотаріуса, копія свідоцтва про право власності, копія довідки КП Прилуцьке МБТІ, інформаційна довідка з ДРРПНМ, копія довідки старостинського округу, копія технічного паспорту (а.с.9-24). Положеннями ст.3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України встановлено право спадкоємця прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою вказаної статті визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, викладених в п.3.1. інформаційного листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних судам при вирішенні справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку, оскільки, відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документу на нерухоме майно, позбавляють позивача як спадкоємця спірного майна після смерті чоловіка, права і можливості оформити спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину, враховуючи, що право власності на будинок спадкодавця підтверджується відповідними документами, тому в даному випадку є підстави для задоволення позовних вимог. За таких обставин заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved