Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. Провадження у справі відкрито 08.08.2024 р. в порядку спрощеного позовного провадження. Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України на ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 06.09.2024 у справі № 220/1080/24 щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання [PERSON] повідомлено, що за наявними даними ДМС, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 27.05.2006 за адресою: [ADDRESS] . Короткий виклад обставин та вимог позовної заяви. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19.09.2023 у справі № 220/1045/23 (КП № 62022050030000415 від 18.11.2022) провадження відносно [PERSON] закрито, та звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 413 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Згідно з описовою частиною ухвали Великоновосілківського районного суду Донецької області по справі №220/1045/23, старший солдат [PERSON] , будучи військовослужбовцем за контрактом та проходячи військову службу на посаді водія топогеодезичного відділення взводу артилерійської розвідки батареї управління та артилерійської розвідки військової частини [NUMBER] , діючи усупереч до вимог ст.ст. 11, \~ \~ \~ \~16, \~ \~ \~ \~127, \~ \~ \~ \~128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 10 Інструкції з придбання у Збройних Силах України вогнепальної зброї невійськового призначення, бойових припасів до неї, холодної і пневматичної зброї та деяких інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.07.2016 № 347/631, п. 4, 6 Розділу І, п.2 розділу X «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року №359, 26 лютого 2022 року при переміщенні па автомобілі ВАЗ-2108 з м. Маріуполя до населеного пункту Красна Поляна Донецької області в районі населеного пункту Красна Поляна Старомлинівської територіальної громади Волноваського району Донецької області у напрямку дислокації свого підрозділу, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок зберігання зброї та боєприпасів та відповідальність, яка передбачена за його порушення, діючи зі злочинною недбалістю не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був й міг їх передбачити, через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, порушив правила зберігання ввіреної йому для службового користування табельної зброї - автомата АКС-74У № [NUMBER] та бойових припасів у вигляді 5,45 мм набоїв у кількості 120 одиниць, не здійснив контроль за наявністю майна та зберігання його, не забезпечив неможливості доступу сторонніх осіб до місця зберігання цього майна, а саме під час зупинки транспортного засобу, поклав автомат АКС-74У № [NUMBER] в комплекті на дах автівки, а при посадці в салон автомобіля для подальшого руху не забрав з даху автівки свій автомат, який при русі транспортного засобу був втрачений на автодорозі, більш точну адресу в ході досудового розслідування не встановлено, тим самим не забезпечив встановлений порядок зберігання зброї та бойових припасів, внаслідок чого втратив автомат 5.45 мм АКС-74У № [NUMBER] та бойові припаси у вигляді 5.45 мм у кількості 120 одиниць набоїв загальною вартістю 473,56 грн., в умовах воєнного стану. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі -військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. Статтею 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», визначено, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Статтею 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом. Згідно з п. 13, 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року за № 1225 військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати та відповідати вимогам вибухопожежобезпеки. Порядок зберігання, використання і технічного обслуговування військового майна визначається статутами Збройних Сил, цим Положенням, нормативно-правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників. Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 (надалі - Інструкція). Пунктом 1 Інструкції визначено, що під стрілецькою зброєю мається на увазі табельна та нетабельна зброя: револьвери, пістолети, гвинтівки, карабіни, автомати, пістолети-кулемети, кулемети, сигнальні пістолети, ручні гранатомети, запасні стволи кулеметів, пристрої для навчальних стрільб, спортивна та навчальна зброя, зброя спеціального призначення. Положення цієї Інструкції поширюються па органи військового управління всіх рівнів, об`єднання, з`єднання, військові частини (кораблі), військові навчальні заклади, установи та організації Міністерства оборони України. Пунктом 14 Розділу І Інструкції, визначено, що військовослужбовцю, якому видано стрілецьку зброю та боєприпаси для виконання обов`язків військової служби забороняється залишати їх без нагляду. За вимогами пункту 12 Розділу II Інструкції стрілецька зброя (у тому числі спортивна і навчальна) закріплюється за військовослужбовцями рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців, у яких штатна зброя - пістолет) під особистий підпис у відомості закріплення зброї за особовим складом, яка реєструється у службі діловодства військової частини. Відповідно до пункту 2 Розділу X Інструкції військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових і ш гань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику). Згідно з пунктом 4 Розділу І Інструкції особи, що здійснили крадіжки або допустили втрати зброї та боєприпасів, притягуються до відповідальності згідно з чинним законодавством України. За результатами досудового розслідування [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України. Водночас з`ясовано, що внаслідок вказаних дій військовій частині [NUMBER] заподіяно матеріальну шкоду внаслідок втрати зброї та боєприпасів військовослужбовцем [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», передбачено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) \~ \~ \~ \~наявність шкоди, (так, в результаті втрати [PERSON] , ввіреної йому стрілецької зброї, 5,45 мм автомат АКС-74У № [NUMBER] та бойові припаси 5,45 мм у кількості 120 одиниць); 2) \~ \~ \~ \~протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків, (так, [PERSON] втратив вказану вище зброю в результати своєї протиправної поведінки, що виразилась у несумлінному виконанні своїх обов`язків військової служби та службових обов`язків, у зв`язку із чим у діях останнього вбачаються в тому числі ознаки кримінального правопорушення); 3) \~ \~ \~ \~причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою, (так, в даному випадку має місце причинно-наслідковий зв 'язок між протиправними діями [PERSON] та заподіяною матеріальною шкодою державі в результаті таких дій, оскільки якби [PERSON] , діяв відповідно до вимог Законів та Статутів, належним чином викопуючи свої службові обов язкита обов`язки з військової служби це би дало можливість уникнути настанню негативних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди); 4) вина особи в завданні шкоди, (так, в даному випадку наявна вина [PERSON] у завданні матеріальної шкоди, оскільки отримавши в користування державне майно стрілецьку зброю та боєприпаси останній в силу приписів вказаних вище Законів та інших нормативно правових актів несе матеріальну відповідальність за ввірене йому в користування державне майно). Частиною 3 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» встановлено, що особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до «Переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року № \~ \~ \~ \~604, винні особи несуть матеріальну відповідальність у десятикратному розмірі за шкоду, заподіяну у зв`язку із втратою вогнепальної зброї. Статтею 7 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. Так, відповідно до довідки про балансову (залишкову) вартість майна військової частини [NUMBER] , що надійшла за супровідним листом від 10.06.2024 року, балансова (залишкова) вартість 5,45 мм автомата АКС-74У № 190731 та набоїв 5,45 мм в кількості 120 одиниць на суму 473 грн. 56 коп. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 р. № 604 Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості у десятикратному розмірі відшкодовується: - \~ \~ \~ \~вогнепальна зброя; - \~ \~ \~ \~боєприпаси. Отже, сума матеріального збитку підлягає відшкодуванню відповідачем у десятикратному розмірі тобто в сумі 4262 (чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 04 коп., оскільки згідно в відповіді військової частини [NUMBER] від 10.06.2024 [PERSON] 19.09.2023 добровільно відшкодував шкоду шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 473 грн. 56 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», обставин, що виключають матеріальну відповідальність [PERSON] , під час розслідування не встановлено. В даному випадку встановлено порушення інтересів держави, яке полягає в невідшкодуванні відповідачем коштів, внаслідок втрати зброї та боєприпасів, внаслідок чого до державного бюджету не надійшли кошти в загальній сумі 4262 (чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 04 коп., кошти військової [NUMBER] - 4262 (чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 04 коп., оскільки згідно в відповіді військової частини [NUMBER] від 10.06.2024 [PERSON] 19.09.2023 добровільно відшкодував шкоду шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 473 грн. 56 коп. Згідно з листа військової частини [NUMBER] від 10.06.2024 встановлено, що завдано збитки з урахуванням кратності на суму 4735 (чотири тисячі сімсот тридцять п`ять) грн. 60 коп., 19.09.2023 [PERSON] добровільно відшкодував шкоду шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 473 грн. 56 коп., тобто невідшкодована сума складає 4262 (чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 04 коп. На виконання п. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Маріупольською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону попередньо повідомлено військову частину [NUMBER] про представництво інтересів держави в суді їх особу листом від 26.06.2024 № 52-4969 вих-24. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Василівка Запорізької області, громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України за контрактом, водія топогеодезичного відділення взводу артилерійської розвідки батареї управління та артилерійської розвідки військової частини [NUMBER] , у військовому званні «старший солдат», який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , грошові кошти (завдані збитки військовій частині [NUMBER] внаслідок втрати зброї автомата АКС-74У № 190731 та набоїв 5,45 мм в кількості 120 одиниць) на загальну суму 4262 (чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 04 коп. на користь військової частини [NUMBER] , зарахувати їх на рахунок: UA368201720313241001204092420, код отримувача (ЄДРПОУ) 26615064, МФО 820172. Процедура судового розгляду Сторони у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Прокурор подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.. Відповідач доказів, підтверджуючих поважність причин неявки в судове засідання не надав, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні, неявка відповідача є повторною, вперше не з`явився 06.09.2024 р. Повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за допомогою смс повідомлення, яке отримав, додатково повідомлявся за допомогою Веб оголошення на офіційному сайті Судова влада, у відповідності до ст.. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки місце його реєстрації та фактичного проживання є тимчасово окупованою територією. Представник позивача, військової частини [NUMBER] , відповідач, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, докази про поважність причини неявки відсутні, клопотання про відкладення розгляду справи не надходили. Суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності сторін, враховуючи подану заяву прокурора та відсутність даних щодо поважності причин неявки позивача, відповідача, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19.09.2023 у справі № 220/1045/23 (КП № 62022050030000415 від 18.11.2022) провадження відносно [PERSON] закрито, та звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 413 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Згідно з описовою частиною ухвали Великоновосілківського районного суду Донецької області по справі №220/1045/23, старший солдат [PERSON] , будучи військовослужбовцем за контрактом та проходячи військову службу на посаді водія топогеодезичного відділення взводу артилерійської розвідки батареї управління та артилерійської розвідки військової частини [NUMBER] , діючи усупереч до вимог ст.ст. 11, \~ \~ \~ \~16, \~ \~ \~ \~127, \~ \~ \~ \~128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 10 Інструкції з придбання у Збройних Силах України вогнепальної зброї невійськового призначення, бойових припасів до неї, холодної і пневматичної зброї та деяких інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.07.2016 № 347/631, п. 4, 6 Розділу І, п.2 розділу X «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року №359, 26 лютого 2022 року при переміщенні па автомобілі ВАЗ-2108 з м. Маріуполя до населеного пункту Красна Поляна Донецької області в районі населеного пункту Красна Поляна Старомлинівської територіальної громади Волноваського району Донецької області у напрямку дислокації свого підрозділу, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок зберігання зброї та боєприпасів та відповідальність, яка передбачена за його порушення, діючи зі злочинною недбалістю не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був й міг їх передбачити, через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, порушив правила зберігання ввіреної йому для службового користування табельної зброї - автомата АКС-74У № [NUMBER] та бойових припасів у вигляді 5,45 мм набоїв у кількості 120 одиниць, не здійснив контроль за наявністю майна та зберігання його, не забезпечив неможливості доступу сторонніх осіб до місця зберігання цього майна, а саме під час зупинки транспортного засобу, поклав автомат АКС-74У № [NUMBER] в комплекті на дах автівки, а при посадці в салоп автомобіля для подальшого руху не забрав з даху автівки свій автомат, який при русі транспортного засобу був втрачений наавтодорозі, більш точну адресу в ході досудового розслідування не встановлено, тим самим не забезпечив встановлений порядок зберігання зброї та бойових припасів, внаслідок чого втратив автомат 5.45 мм АКС-74У № [NUMBER] та бойові припаси у вигляді 5.45 мм у кількості 120 одиниць набоїв загальною вартістю 473,56 грн., в умовах воєнного стану. Відповідно до довідки про балансову (залишкову) вартість майна військової частини [NUMBER] , що надійшла за супровідним листом від 10.06.2024 року, балансова (залишкова) вартість 5,45 мм автомата АКС-74У № 190731 та набоїв 5,45 мм в кількості 120 одиниць на суму 473 грн. 56 коп. Отже, сума матеріального збитку підлягає відшкодуванню відповідачем у десятикратному розмірі тобто в сумі 4262 (чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 04 коп., оскільки згідно в відповіді військової частини [NUMBER] від 10.06.2024 [PERSON] 19.09.2023 добровільно відшкодував шкоду шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 473 грн. 56 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», обставин, що виключають матеріальну відповідальність [PERSON] , під час розслідування не встановлено. В даному випадку встановлено порушення інтересів держави, яке полягає в невідшкодуванні відповідачем коштів, внаслідок втрати зброї та боєприпасів, внаслідок чого до державного бюджету не надійшли кошти в загальній сумі 4262 (чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 04 коп., кошти військової [NUMBER] - 4262 (чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 04 коп., оскільки згідно в відповіді військової частини [NUMBER] від 10.06.2024 [PERSON] 19.09.2023 добровільно відшкодував шкоду шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 473 грн. 56 коп. Згідно з листа військової частини [NUMBER] від 10.06.2024 встановлено, що завдано збитки з урахуванням кратності на суму 4735 (чотири тисячі сімсот тридцять п`ять) грн. 60 коп., 19.09.2023 [PERSON] добровільно відшкодував шкоду шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 473 грн. 56 коп., тобто невідшкодована сума складає 4262 (чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 04 коп. На виконання п. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Маріупольською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону попередньо повідомлено військову частину [NUMBER] про представництво інтересів держави в суді їх особу листом від 26.06.2024 № 52-4969 вих-24. Норми права, та мотиви їх застосування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з положеннями частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У справі, прокурор, звертаючись до суду з позовом відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», частини четвертої статті 56 ЦПК України, обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому полягає порушення інтересів держави, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Як зазначив прокурор, спірні правовідносини пов`язані зі сферою формування та виконання місцевого бюджету, до якого мають своєчасно та в повному обсязі надходити відповідні кошти. У цих правовідносинах інтереси держави та позивача, який представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, повністю збігаються. Згідно положень ст. 1166 ч.1 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі -військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. Статтею 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», визначено, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Статтею 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом. Згідно з п. 13, 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року за № 1225 військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати та відповідати вимогам вибухопожежобезпеки. Порядок зберігання, використання і технічного обслуговування військового майна визначається статутами Збройних Сил, цим Положенням, нормативно-правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників. Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 (надалі - Інструкція). Пунктом 1 Інструкції визначено, що під стрілецькою зброєю мається на увазі табельна та нетабельна зброя: револьвери, пістолети, гвинтівки, карабіни, автомати, пістолети-кулемети, кулемети, сигнальні пістолети, ручні гранатомети, запасні стволи кулеметів, пристрої для навчальних стрільб, спортивна та навчальна зброя, зброя спеціального призначення. Положення цієї Інструкції поширюються па органи військового управління всіх рівнів, об`єднання, з`єднання, військові частини (кораблі), військові навчальні заклади, установи та організації Міністерства оборони України. Пунктом 14 Розділу І Інструкції, визначено, що військовослужбовцю, якому видано стрілецьку зброю та боєприпаси для виконання обов`язків військової служби забороняється залишати їх без нагляду. За вимогами пункту 12 Розділу II Інструкції стрілецька зброя (у тому числі спортивна і навчальна) закріплюється за військовослужбовцями рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців, у яких штатна зброя - пістолет) під особистий підпис у відомості закріплення зброї за особовим складом, яка реєструється у службі діловодства військової частини. Відповідно до пункту 2 Розділу X Інструкції військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику). Згідно з пунктом 4 Розділу І Інструкції особи, що здійснили крадіжки або допустили втрати зброї та боєприпасів, притягуються до відповідальності згідно з чинним законодавством України. За результатами досудового розслідування [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України. Водночас з`ясовано, що внаслідок вказаних дій військовій частині [NUMBER] заподіяно матеріальну шкоду внаслідок втрати зброї та боєприпасів військовослужбовцем [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», передбачено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) \~ \~ \~ \~наявність шкоди, (так, в результаті втрати [PERSON] , ввіреної йому стрілецької зброї, 5,45 мм автомат АКС-74У № [NUMBER] та бойові припаси 5,45 мм у кількості 120 одиниць); 2) \~ \~ \~ \~протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків, (так, [PERSON] втратив вказану вище зброю в результати своєї протиправної поведінки, що виразилась у несумлінному виконанні своїх обов`язків військової служби та службових обов`язків, у зв`язку із чим у діях останнього вбачаються в тому числі ознаки кримінального правопорушення); 3) \~ \~ \~ \~причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою, (так, в даному випадку має місце причинно-наслідковий зв 'язок між протиправними діями [PERSON] та заподіяною матеріальною шкодою державі в результаті таких дій, оскільки якби [PERSON] , діяв відповідно до вимог Законів та Статутів, належним чином викопуючи свої службові обов язкита обов`язки з військової служби це би дало можливість уникнути настанню негативних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди); 4) вина особи в завданні шкоди, (так, в даному випадку наявна вина [PERSON] у завданні матеріальної шкоди, оскільки отримавши в користування державне майно стрілецьку зброю та боєприпаси останній в силу приписів вказаних вище Законів та інших нормативно правових актів несе матеріальну відповідальність за ввірене йому в користування державне майно). Частиною 3 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» встановлено, що особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до «Переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року № \~ \~ \~ \~604, винні особи несуть матеріальну відповідальність у десятикратному розмірі за шкоду, заподіяну у зв`язку із втратою вогнепальної зброї. Статтею 7 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. Так, відповідно до довідки про балансову (залишкову) вартість майна військової частини [NUMBER] , що надійшла за супровідним листом від 10.06.2024 року, балансова (залишкова) вартість 5,45 мм автомата АКС-74У № 190731 та набоїв 5,45 мм в кількості 120 одиниць на суму 473 грн. 56 коп. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 р. № 604 Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості у десятикратному розмірі відшкодовується: - \~ \~ \~ \~вогнепальна зброя; - \~ \~ \~ \~боєприпаси. Отже, сума матеріального збитку підлягає відшкодуванню відповідачем у десятикратному розмірі тобто в сумі 4262 (чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 04 коп., оскільки згідно в відповіді військової частини [NUMBER] від 10.06.2024 [PERSON] 19.09.2023 добровільно відшкодував шкоду шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 473 грн. 56 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», обставин, що виключають матеріальну відповідальність [PERSON] , під час розслідування не встановлено. Згідно ст. 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На переконання суду, усі досліджені докази є належними, допустимими та достатніми. Висновки суду Вирішуючи спір, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим позивачем доказам, врахувавши наведені норми матеріального права, суд прийшов до висновку, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження завдання позивачу майнової шкоди неправомірними діями відповідача, доведено наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача. В свою чергу відповідач не спростував доводів позивача, викладених у позовній заяві. Судом встановлено, що відповідач є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, а тому зобов`язаний відшкодувати шкоду від цього кримінального правопорушення. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved