Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] 11.04.2023 звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 01.03.2023 до досягнення дитиною повноліття. Позов аргументує тим, що з відповідачем проживали з 2012 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є відповідач, проте у актовому записі про народження дитини відомості про батька вказані на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2023 [PERSON] визнано батьком [PERSON] та внесено відповідні зміни до актового запису про народження щодо батька дитини. Відповідач перебуває у працездатному віці, являючись батьком малолітньої дитини, зобов`язаний утримувати її до повноліття, проте ігнорує батьківські обов`язки і від народження утримання дитини здійснює тільки позивачка. Враховуючи, що [PERSON] тривалий час уникав судового розгляду по справі про встановлення батьківства, не з`являвся у судові засідання, тому просить почати стягнення аліментів з дня ухвалення судом рішення про встановлення батьківства, тобто з 01.03.2023. Ухвалою судді 13.04.2023 постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22.06.2023 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №740/3008/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору, - Ніжинський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання батьківства. Ухвалою суду 26.07.2024 поновлено провадження у справі, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду по справі № 740/3008/20. 19.08.2024 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі, у задоволенні якого ухвалою суду 10.09.2024 відмовлено. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] і її представник - адвокат Івашко В.В. подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить подання 19.08.2024 клопотання про зупинення провадження у справі, але не подав відзив, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що 20.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського МРУЮ складено актовий запис №357 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в якому батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ( а.с. 5). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 14.11.2013, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані за вказівкою матері [PERSON] відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с. 6). З витягів з реєстру Ніжинської територіальної громади № 2023/002834393, №2023/002860796 вбачається, що позивачка та малолітня [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] ( а.с.7-8). Згідно з рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.03.2024, яке набрало законної сили 26.06.2024, [PERSON] визнано батьком [PERSON] та внесено відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , щодо батька дитини. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положенням статті 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; або за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В порядку ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач є працездатною особою, проходить військову службу в Службі безпеки України з 23.12.2015, що підтверджується довідкою управління роботи з особовим складом СБУ від 09.11.2023 № 11/1/4-2463. Відомості про перебування у відповідача на утриманні інших осіб, його матеріальний стан та стан здоров`я в матеріалах справи відсутні. Враховуючи всі обставини, встановлені судом, досліджені належні та допустимі докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає доведеним наявність правових підстав для стгнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.80 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів з 01.03.2023, тобто з дня ухвалення судом рішення про встановлення батьківства, суд враховує наступне. Згідно норм статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивачкою не надано доказів того, що вона раніше вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а отже вимога про стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягає. Крім того, заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2023, яким [PERSON] визнано батьком [PERSON] та внесено відповідні зміни до актового запису про народження щодо батька дитини, скасовано ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09.05.2023. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial