Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а сам: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] належало 7/12 частки вказаного житлового будинку з надвірними спорудами, а [PERSON] належала 5/12 частки вказаного житлового будинку з надвірними спорудами. [PERSON] на підставі договору дарування від 19.07.2007р. подарувала позивачу свою частку на вказане майно. Інший співвласник [PERSON] мав намір продати позивачу своє право на частку вказаного майна, за що отримав від останньої грошові кошти, що стверджується розпискою, яка додана до матеріалів справи. Належним чином право власності на вказану частку майна за позивачем не було оформлено, але сторони додатково домовились, що з часом в установленому законом порядку нотаріально посвідчать договір купівлі-продажу будинку переоформивши право власності на позивача. Отримавши кошти від позивача [PERSON] у вказаному будинку постійно не проживав, про вказаний будинок не піклувався, його місце перебування позивачу було невідомо і лише з часом позивач дізналася, що [PERSON] помер у 1978 році. Частка будинку, що належить [PERSON] після його смерті у спадок ніким не прийнята та не оформлена. [PERSON] дітей не мав, у шлюбі не перебував, жодних спадкоємців, які б претендували на частку вказаного будинку, яка залишилась після його смерті не має. Позивач з 2007 року відкрито та безперервно володіє і добросовісно користується будинком, в тому числі 5/12 частки [PERSON] , здійснила перебудову будинку, отримала технічний паспорт на будинок розмір частки власності якого визначено цілим, отримала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, отримала кадастровий номер земельної ділянки на якій розміщений будинок. Крім того позивачем здійснено внутрішні та зовнішні ремонти будинку, здійснюється утримання будинку, оплачуются комунальні послуги, здійснюється догляд за останнім. Таким чином позивач більше 10 років відкрито, безперервно володіє нерухомим майном в тому числі й 5/12 частини вказаного домоволодіння, а відтак просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не з`явилася, однак скерувала заяву в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву у якій розгляд справи просив проводити за відсутності представника міської ради, позовні вимоги визнав повністю. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників, оскільки останні належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, мали можливість надати свої докази та заперечення проти задоволення позовних вимог, а також могли взяти безпосередню участь в судовому засіданні, чим не скористались. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Відповідно до довідки Золотоніського відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 25.11.2021р. за №1567о щодо домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] є власником 5/12 частки вказаного будинку на підставі договору купівлі-продажу домобудівні, посвідченого нотаріусом 20.10.1937р. №775. [PERSON] належало 7/12 частки будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори 15.10.2002р. за №1416. Вказаний розмір часток та інформація про власників зазначеного домоволодіння стверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №277398113. Згідно договору дарування части будинку від 19.07.2007 року [PERSON] подарувала, а обдарована [PERSON] прийняла у дар 7/12 частин житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до копії розписки від 25.07.1977р., що міститься в матеріалах справи, [PERSON] продав свою частку будинку по [ADDRESS] позивачу та зобов`язувався переоформити документи до 01.08.1977р. Згідно копії актового запису про смерть №У138 від 26.05.1978р., який наданий Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області [PERSON] помер [INFO] . За повідомленням Першої Золотоніської державної нотаріальної контори від 06.09.2024р., згідно інформації зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов № 2 за адресою: [ADDRESS] , від 08.01.2024 року, [PERSON] у житловому будинку проживає з 2007 року по теперішній час. В будинку проведено внутрішній та зовнішній ремонти, замінені вікна, перекритий дах. Будинок облаштований сучасними меблями та побутовою технікою. До будинку підведено газопостачання. У дворі побудовані господарські споруди, двір викладений тротуарною плиткою. Прилегла земельна ділянка доглянута. Встановлена нова огорожа. З 2007 року [PERSON] самостійно утримує будинок та сплачує комунальні послуги Відповідно до Довідки № 4 від 08.01.2024 року, виданої головою квартального комітету [PERSON] , [PERSON] з 2007 року проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 1977 року в будинку за адресою: [ADDRESS] не проживає, після того як свою частку продав [PERSON] (дошлюбне прізвище Розсоха). [PERSON] з 2007 року самостійно утримує будинок, повністю зробила ремонт, сплачує комунальні послуги. Також судом встановлено, що [PERSON] здійснила перебудову будинку та отримала новий технічний паспорт на будинок. Отримала дозвіл від Золотоніської міської ради на розробку технічної документації із землеустрою, що посвідчують право користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , внаслідок чого, земельній ділянці площею 0,0630 га, якою користується позивач присвоєно кадастровий номер 7110400000:08:002:0094. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями частин першої та четвертої\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном\~протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі №910/17274/17 від 14.05.2019 зазначила, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій\~статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом\~статті 2 Цивільного кодексу України\~є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до\~статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої\~статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у\~Цивільному кодексі України\~строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Так, судом встановлено, що власник 5/12 домоволодіння помер. Відомостей щодо надходження заяв від спадкоємців про прийняття спадщини, заведення спадкової справи суду не надано. Таким чином, титульні власники 5/12 частини житлового будинку фактично та юридично відсутні. Добросовісність як обов`язкова необхідна умова набуття позивачами майна за набувальною давністю підтверджується установленими судами обставинами справи. Безтитульне володіння спірним нерухомим майном позивачем підтверджується фактичним володінням ним відповідним будинком та відсутністю у нього як володільців цього нерухомого майна певного юридичного титулу щодо нього, Відкритість та безперервність як обов`язкові необхідні умови набуття позивачами майна за набувальною давністю також підтверджені установленими судом обставинами справи. Обмежень щодо об`єкта володіння, який має бути законним, матеріали справи не містять. Зазначене у сукупності свідчить про те, що позивачем дотримано умови набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю згідно зі\~статтею 344 ЦК України: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, на підтвердження чого позивачем надані належні та допустимі докази. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, а підстави для відмови у задоволенні позову судом не встановлені то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved