Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

01 вересня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Куценко Оксана Іванівна про визнання недійсним та скасування заповіту, у якій позивачка просить визнати недійсним та скасувати заповіт [PERSON] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко Оксаною Іванівною, за яким [PERSON] заповів усе своє рухоме та нерухоме майно [PERSON] . Разом із позовом до суду надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову, у якій заявник просив забезпечити позов шляхом зобов`язання приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Куценко О.І. не видавати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] , що помер [INFO] , спадкова справа №17/2021 до набрання законної сили рішенням по справі. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, вона передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 04 травня 2022 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначене на 01 червня 2022 року. Витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Куценко Оксани Іванівни копію спадкової справи № 17/2021, відкритої на спадщину [PERSON] , померлого [INFO] та копію реєстру реєстрації заповіту [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] ; витребувано від Одеської міської станції швидкої медичної допомоги медичну картку на ім`я [PERSON] [INFO] ; витребувано від Університетської клініки № 2 Медичного офтальмологічного центру ОНМедУ, виписку з історії хвороби [PERSON] [INFO] ; витребувано від міської клінічної лікарні № 11, де помер [PERSON] , копію історії хвороби [PERSON] [INFO] ; витребувано від будинку пристарілих «Вілла добра», відомості про перебування [PERSON] [INFO] у будинку пристарілих з наданням медичної копій медичної документації на [PERSON] ; витребувано від ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області копію кримінального провадження ЄРДР № 12021163490000589 від 21.08.2021 року. Ухвалою суду від 05 травня 2022 року заяву [PERSON] про забезпечення позову залишено без задоволення. 11 травня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про відкладення підготовчого засідання по справі, що призначене на 01.06.2022 року. 23 травня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Куценко Оксани Іванівни на виконання ухвали суду від 04.05.2022 року. 24 травня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від ВП№2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області на виконання ухвали суду від 04.05.2024 року. У підготовче засідання, призначене на 01 червня 2022 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено заяву позивачки про відкладення підготовчого засідання по справі. Підготовче засідання по справі відкладено на 14.07.2022 року. 03 червня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від ТОВ «ВІЛЛА ДОБРА» на виконання ухвали суду від 04.05.2022 року. 28 червня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява від позивачки про відкладення розгляду справи. 12 липня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від Одеського національного університету на виконання ухвали суду від 04.05.2022 року. У підготовче засідання, призначене на 14 липня 2022 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено заяву позивачки про відкладення підготовчого засідання по справі. Підготовче засідання по справі відкладено на 14 вересня 2022 року. 26 серпня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області на виконання ухвали суду від 04.05.2022 року. 06 вересня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР на виконання ухвали суду від 04.05.2022 року. У підготовче засідання, призначене на 14 вересня 2022 року з`явився позивач та представник позивача. Представником заявника заявлено клопотання про витребування у Офісу Генерального прокурора та ГУНП в Одеській області всієї наявної інформації за фактом звернення щодо обставин падіння 01.08.2021 року з вікна другого поверху будинку в [ADDRESS] , [ADDRESS] , [PERSON] [INFO] та/чи/або надати інформацію про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за даним фактом. Ухвалою суду від 14 вересня 2022 року клопотання задоволено. Витребувано у Офісу Генерального прокурора та ГУНП в Одеській області всієї наявної інформації за фактом звернення щодо обставин падіння 01.08.2021 року з вікна другого поверху будинку в [ADDRESS] , [ADDRESS] , [PERSON] [INFO] та/чи/або надати інформацію про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за даним фактом. Підготовче засідання по справі відкладено на 19 жовтня 2022 року. 15 вересня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР на виконання ухвали суду від 04.05.2022 року. 26 вересня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Куценко Оксани Іванівни надійшла заява про розгляд справи без участі. 03 жовтня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси від Офісу Генерального прокурора надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 14.09.2022 року. 19 жовтня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з Слідчого управління ГУНП в Одеській області на виконання ухвали суду від 14.09.2022 року. У підготовче засідання, призначене на 14 вересня 2022 року з`явився позивач та представник позивача. Підготовче засідання було відкладено на 01 грудня 2022 року у зв`язку із відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача. 30 листопада 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Станіславської Анастасії Вікторівни надійшло клопотання про витребування доказів, у якій заявниця просила витребувати у КНП «Одеська міська клінічна лікарня №3», КНП «Міська інфекційно-клінічна лікарня» ОМР, КНП «Міська поліклініка №6» ОМР медичні картки, виписки, тощо, щодо [PERSON] . У підготовче засідання, призначене на 01 грудня 2022 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року задоволено клопотання про витребування доказів від 30.11.2022 року. Підготовче засідання відкладено на 02 лютого 2022 року. 19 грудня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси від ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 14.09.2022 року. 02 лютого 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Станіславської Анастасії Вікторівни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У підготовче засідання, призначене на 01 грудня 2023 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника позивача. Підготовче засідання по справі відкладено на 17 лютого 2023 року. 17 лютого 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від КНП «Міська лікарня №5» ОМР на виконання ухвали суду від 01.12.2022 року. Підготовче засідання по справі, призначене на 17 лютого 2023 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої на лікарняному, що підтверджується довідкою та було відкладено на 13 квітня 2023 року та пізніше на 24 квітня 2023 року у зв`язку з перебуванням головуючої на лікарняному, що підтверджується довідкою. 21 квітня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів, у якій заявник просив витребувати у пансіонату для пристарілих «Тепло любих» відомості про перебування [PERSON] у пансіонаті, а також копії медичних документів, індивідуального плану догляду та договору про надання послуг. У підготовче засідання, призначене на 01 грудня 2023 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року клопотання [PERSON] від 21.04.2023 року задоволено. Підготовче засідання відкладено на 06 червня 2023 року. 09 травня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від КНП «КДЦ №6» ОМР на виконання ухвали суду від 01.12.2022 року. 26 травня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від КНП «Міська лікарня №5»ОМР на виконання ухвали суду від 01.12.2022 року. 30 травня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від КНП «Міська клінічна інфекційна лікарня» ОМР на виконання ухвали суду від 01.12.2022 року. 06 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов відзив, у якому відповідачка просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 06 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів, у якій заявник просив витребувати у КП ДУ «Інститут очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМН України», Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи, КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР та Пансіонат «Тепло любих» медичні картки та виписки з історії хвороби за весь період щодо [PERSON] . Також, 06 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшло клопотання про виклик свідків, у якому заявник просив витребувати та допитати в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У підготовче засідання, призначене на 06 червня 2023 року з`явився представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 06 червня 2023 року задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів від 06.06.2023 року. Підготовча засідання по справі відкладено на 06 липня 2023 року. 13 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшла заява про забезпечення та витребування письмових доказів, у якій заявниця просила суд забезпечити докази, а саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , письмові докази з Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України по автотранспортному засобу: DAEWOO NEXIA СЕДАНВ. легковий, VIN: [NUMBER] , колір червоний, державний номерний знак: [NUMBER] , рік випуску 2012, дата реєстрації 14.02.2014 рік та письмові докази укладення договору на утримання [PERSON] у пансіонаті «Тепло любих». Ухвалою суду від 14 червня 2023 року заяву [PERSON] про забезпечення та витребування письмових доказів повернуто заявнику. 08 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшла відповідь на відзив. 20 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів, у якому заявник просив витребувати з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири [ADDRESS] та з РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області щодо т/з DAEWOO NEXIA СЕДАНВ. легковий, VIN: [NUMBER] , колір червоний, державний номерний знак: [NUMBER] , рік випуску 2012, дата реєстрації 14.02.2014 рік. 23 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від ДУ «Інститут очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П. Філатова» НАМН України на виконання ухвали суду від 06.06.2023 року. У підготовче засідання, призначене на 06 липня 2023 року з`явився представник відповідача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про витребування доказів від 20 червня 2023 року відмовлено. Підготовче засідання відкладне на 15 серпня 2023 року. 13 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи на виконання ухвали суду від 06.06.2023 року. 15 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшла заява про долучення доказів, у якій заявник просив долучити до матеріалів справи відповідь КНП «Консультативно-діагностичний центр №6» ОМР на виконання ухвали суду від 07.12.2022 року. У підготовче засідання, призначене на 15 серпня 2023 року з`явився позивач та представник відповідача. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 14 вересня 2023 року. 11 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів, у якому заявник просив витребувати з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири [ADDRESS] та з РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області щодо т/з DAEWOO NEXIA СЕДАНВ. легковий, VIN: [NUMBER] , колір червоний, державний номерний знак: [NUMBER] , рік випуску 2012, дата реєстрації 14.02.2014 рік. 13 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшла заява про проведення засідання без участі. Також, 13 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшли доповнення до позову про визнання права власності на спадкове майно по закону, у якій позивачка просила прийняти доповнення до позовних вимог, та зокрема, визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] та т/з DAEWOO NEXIA СЕДАНВ. легковий, VIN: [NUMBER] , колір червоний, державний номерний знак: [NUMBER] , рік випуску 2012, дата реєстрації 14.02.2014 рік. 14 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову, у якій позивачка просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та т/з DAEWOO NEXIA СЕДАНВ. легковий, VIN: [NUMBER] , колір червоний, державний номерний знак: [NUMBER] , рік випуску 2012, дата реєстрації 14.02.2014 рік. 14 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача адвоката Діденко Катерини Віталіївни надійшло клопотання про відкладення судового засідання. У підготовче засідання, призначене на 14 вересня 2023 року учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року доповнення до позову повернуто без розгляду. Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів від 11 вересня 2023 року. Підготовче засідання відкладено на 12 жовтня 2023 року. Ухвалою суду від 15 вересня 2023 року заяву [PERSON] про забезпечення позову від 14 вересня 2023 року повернуто без розгляду. 18 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь ТЦС №5141 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області на виконання ухвали суду від 14.09.2023 року. 12 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява (в новій редакції) про визнання права власності на спадкове майно, у якій позивачка просить визнати недійсним та скасувати заповіт [PERSON] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко Оксаною Іванівною, за яким [PERSON] заповів усе своє рухоме та нерухоме майно [PERSON] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] та т/з DAEWOO NEXIA СЕДАНВ. легковий, VIN: [NUMBER] , колір червоний, державний номерний знак: [NUMBER] , рік випуску 2012, дата реєстрації 14.02.2014 рік. 12 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Діденко Катерини Віталіївни надійшла заява про виклик свідків, у якій заявник просить викликати та допитати в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . У підготовче засідання, призначене на 12 жовтня 2023 року з`явився представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року позовну заяву (у новій редакції) залишено без руху. Надано позивачеві 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Підготовче засідання відкладено на 09 листопада 2023 року. 19 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. 08 листопада 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без участі. У підготовче засідання, призначене на 09 листопада 2023 року з`явився представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року позовна заява [PERSON] прийнято вважати неподаною та повернуто заявнику. Підготовче засідання по справі відкладено на 14 грудня 2023 року. Підготовче засідання по справі, призначене на 14 грудня 2023 року не відбулося у зв`язку з повітряною тривогою, що підтверджується довідкою та було відкладене на 23 січня 2023 року. 18 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від відповідачки надійшло заперечення на відповідь на відзив. 22 січня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без участі. 22 січня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача адвоката Діденко Катерини Віталіївни надійшло клопотання про долучення доказів, у якому заявник просив долучити до матеріалів справи диск із відеозаписом. Підготовче засідання по справі, призначене на 23 січня 2024 року не відбулося у зв`язку з повітряною тривогою, що підтверджується довідкою та було відкладене на 05 лютого 2024 року. 05 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без участі. У підготовче засідання, призначене на 05 лютого 2024 року з`явився представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 05 лютого 2024 року клопотання [PERSON] про витребування доказів повернуто без розгляду. Закрито підготовче засідання по справі. Справу призначено до судового розгляду на 28 лютого 2024 року. Визнано явку позивачки у судове засідання обов`язковою. У підготовче засідання, призначене на 28 лютого 2024 року з`явився позивач та представник відповідача. Підготовче засідання по справі відкладено на 10 квітня 2024 року. 09 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій вона просить: прийняти заяву про збільшення позовних вимог, прийняти рішення, яким визнати недійсним та скасувати довіреність і заповіт від 20.10.2020 року, складених від імені [PERSON] та посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко О.І., за яким [PERSON] надав право розпоряджатися своїм майном при житті та заповів усе своє нерухоме майно [PERSON] ; визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] та транспортний засіб DAEWOO NEXIA СЕДАН-В. Також, 09 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшли уточнення до позовних вимог, у якій заявник просить прийняти уточнення, визнати недійсним та скасувати нотаріальні реєстри №791-794 від 20.10.2020 року; визнати недійсним та скасувати заповіт, складений 20.10.2020 року [PERSON] на ім`я [PERSON] , нотаріально засвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко О.І.; визнати недійсним та скасувати довіреність, складену 20.10.2020 року, складену [PERSON] на ім`я [PERSON] та на ім`я [PERSON] , нотаріально засвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко О.І.; визнати за позивачем право власності на усе спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS] та транспортний засіб DAEWOO NEXIA СЕДАН-В. 09 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про відкладення розгляду справи. У судове засідання, призначене на 10 квітня 2024 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 28 травня 2024 року. У судове засідання, призначене на 28 травня 2024 року з`явився позивач, представник позивача та представник відповідача. Ухвалою суду від 28 травня 2024 року відмовлено у прийнятті заяви [PERSON] про збільшення позовних вимог від 08.04.2024 року та відмовлено у прийнятті уточнення [PERSON] до позовних вимог від 08.04.2024 року. Засідання по справі відкладено на 26 червня 2024 року. 26 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача адвоката Діденко Катерини Валеріївни надійшла заява про відкладення судового засідання. У судове засідання, призначене на 26 червня 2024 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 18 липня 2024 року та пізніше відкладена на 10 вересня 2024 року. У судове засідання, призначене на 10 вересня 2024 року з`явився позивач, відповідач, представник відповідача. Здійснено допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Засідання по справі відкладене на 18 вересня 2024 року. У судове засідання, призначене на 18 вересня 2024 року з`явився позивач, відповідач, представник відповідача. Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 20 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко Оксаною Іванівною було посвідчено заповіт №792, 793, 794, за яким [PERSON] заповів усе своє майно, де б воно те було та з чого воно не складалося та все те, що на день його смерті буде йому належати [PERSON] . З його змісту вбачається, що його було складено та підписано в двох примірниках. На прохання [PERSON] заповіт було посвідчено за присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] . З його змісту також вбачається, що він був записаний нотаріусом зі слів [PERSON] . Заповіт до підписання був прочитаний уголос [PERSON] та підписаний ним власноруч (т.1, а.с.49). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (т.1, а.с.44). 15 листопада 2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко Оксаною Іванівною було заведено спадкову справу №17/2021 за фактом смерті [PERSON] (т.1, а.с.52). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та з якого вбачається, що її батьком є [PERSON] (т.1, а.с.7). 15 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , внаслідок чого прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] » (т.1, а.с.8). Тобто, [PERSON] є донькою [PERSON] . 30 грудня 2021 року [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини (т.1, а.с.9). Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Куценко О.І. листом від 05.01.2022 року №3/02-14 повідомив [PERSON] , що в матеріалах спадкової справи наявний заповіт, проте, [PERSON] не є спадкоємцем за заповітом. Роз`яснено [PERSON] право на звернення до суду задля захисту своїх прав, свобод та законних інтересів (т.1, а.с.10). Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Спірні правовідносини стосуються захисту спадкових прав позивачки, як спадкоємиці за законом [PERSON] , пов`язаних із наявністю заповіту, посвідченого 20.10.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко О.І., за яким [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частин першої, другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право дієздатної фізичної особи на заповіт, як і будь-яке суб`єктивне цивільне право, здійснюється нею вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 та стаття 1234 ЦК України) Юридична природа заповіту ґрунтується на його законодавчому визначенні як особистого розпорядження фізичної особи на випадок смерті (стаття 1233 ЦК України). Правова природа цього розпорядження визначається судовою практикою як односторонній правочин, що тягне відповідні правові наслідки. Аналіз норм Книги шостої ЦК України свідчить, що її нормами визначені вимоги до особи заповідача (стаття 1234 ЦК України), змісту заповіту (статті 1236-1240, 1246 ЦК України), загальні вимоги до форми заповіту (стаття 1247 ЦК України), порядку його посвідчення нотаріусом (статті 1248, 1249, 1253 ЦК України), для яких законодавцем визначені і наслідки їх порушення. Так, у частині першій статті 1257 ЦК України встановлено правило про нікчемність заповіту, складеного з порушенням вимог ЦК України щодо особи заповідача, а також заповіту, складеного з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Зміст частини першої статті 1257 ЦК України у смисловому зв`язку з іншими нормами дає підстави вважати, що порушеннями вимог до форми і посвідчення заповіту є лише ті, які прямо зазначені у главі 85 ЦК України, зокрема у статтях 1247-1249, 1253 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 466/9242/21. Право на заповіт може бути здійснене протягом всього життя особи і включає в себе як право на складення заповіту або кількох заповітів, так і права на їх зміну чи скасування. Усі наведені правомочності заповідача в сукупності із засобами їх правової охорони та захисту є реалізацією свободи заповіту, яка є принципом спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Кваліфікація заповіту як нікчемного з мотивів розширеного розуміння вимог до форми і порядку його посвідчення, про які згадується у частині першій статті 1257 ЦК України, порушить принцип свободи заповіту. За відсутності дефектів волі та волевиявлення заповідача при складанні і посвідченні заповіту кваліфікація останнього як нікчемного з підстав, що прямо не передбачені ані цією статтею, ані взагалі нормами глави 85 ЦК України, по суті скасовує вільне волевиявлення заповідача без можливості виразити свою волю шляхом складання іншого заповіту у зв`язку з його смертю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі № 522/9893/17, постанова Верховного Суду від 20 липня 2022 року в справі № 461/2565/20). Згідно зі статтею 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє (частина четверта статті 207 ЦК України). Відповідно до пункту 5 глави 9 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або іншої причини (наприклад, неписьменна) не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа, яка визначається зазначеною фізичною особою. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не мала змоги підписати документ, зазначається у тексті документа та в посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено. Відповідно до статті 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання недійсним заповіту складеного 20 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко О.І. №792, 793, 794, позивачка посилається на те, що стан здоров`я [PERSON] не дозволяв йому самостійно підписати заповіт. У позовній заяві позивачка також вказує на те, що [PERSON] не підписував зазначений заповіт. Із доказів, наявних у матеріалах справи судом встановлено, що дійсно, [PERSON] був інвалідом першої групи. Як вже зазначалося, 13 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з КП «ООЦМСЕК», додатком до якої був медичний висновок від 07.02.2019 року №81, складений працівниками ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» НАМН України, та зі змісту якого вбачається, що у [PERSON] був анофтальмом на ліве око (відсутність лівого ока). Щодо правого ока, то гострота зору на праве око становила 0,2 (т.2, а.с.87). Зазначене свідчить про те, що [PERSON] дійсно мав проблеми з зором, проте, бачив на праве око. Суд звертає увагу, що позивачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції про те, що [PERSON] не підписував зазначений заповіт та того, що підпис у заповіті належить іншій особі. Під час розгляду справи позивачкою не заявлялося будь-яких заяв або клопотань щодо проведення почеркознавчої експертизи задля встановлення належності/неналежності підпису у заповіті [PERSON] . Більше того, у судовому засіданні, призначеному на 10 вересня 2024 року було допитано в якості свідків осіб, що були присутні під час підписання заповіту [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт самостійного підписання [PERSON] заповіту. Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 220/1229/17 (провадження № 61-13401св20) зазначив, що суд першої інстанції встановив, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів щодо наявності будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що заповідач не міг підписати заповіти за станом здоров`я. Самий факт наявності у заповідача хвороби не є достатнім доказом фізичної неспроможності заповідача в межах, потрібних для волевиявлення і складення заповіту. Особистий підпис заповідача у заповітах свідчить про вільне волевиявлення заповідача, й обставини, які вплинули на волевиявлення заповідача, судом не встановлені. Верховний Суд, врахувавши те, що обставин, які вплинули на волевиявлення заповідача, суди не встановили, справжність підпису від імені заповідача у заповітах не оспорена, заповіти посвідчено секретарем сільської ради та зареєстровано у реєстрі нотаріальних дій органу місцевого самоврядування, погодився з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані заповіти відповідають вимогам статей 1247, 1251 ЦК України, а тому підстав для визнання їх недійсними/нікчемними немає. Тому, враховуючи зазначене, позивачем не доведено факт того, що внаслідок своєї хвороби [PERSON] не міг підписати зазначений заповіт, а підпис у заповіті належить іншій особі. Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання недійсним заповіту складеного 20 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко О.І. №792, 793, 794, позивачка також посилається на те, що між [PERSON] та [PERSON] були вкрай неприязні стосунки, а тому, він не міг заповісти їй усе своє майно. На підтвердження неприязних стосунків також посилається на те, що перед смертю [PERSON] перебував у домі пристарілих «Вілла добра». Згідно постанови КЦС ВС від 20.07.2022 року у справі № 461/2565/20, право на заповіт може бути здійснене протягом всього життя особи і включає в себе як право на складення заповіту або кількох заповітів, так і права на їх зміну чи скасування. Усі наведені правомочності заповідача в сукупності із засобами їх правової охорони та захисту є реалізацією свободи заповіту, яка є принципом спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. У постанові КЦС ВС від 20.07.2022 року у справі № 461/2565/20, міститься висновок про те, що кваліфікація заповіту як нікчемного із мотивів розширеного розуміння вимог до форми і порядку його посвідчення, про які згадується у частині першій статті 1257 ЦК України, порушить принцип свободи заповіту. За відсутності дефектів волі та волевиявлення заповідача при складанні і посвідченні заповіту кваліфікація останнього як нікчемного з підстав, що прямо не передбачені ані цією статтею, ані взагалі нормами глави 85 ЦК України, по суті скасовує вільне волевиявлення заповідача без можливості виразити свою волю шляхом складання іншого заповіту у зв`язку з його смертю. Тільки у разі наявності фізичних вад у заповідача, які позбавляють його можливості прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбувається лише при свідках. І саме в цьому разі недотримання такої вимоги щодо порядку посвідчення заповіту відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України має наслідком нікчемність заповіту. Зі змісту постанови Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 461/2565/20 вбачається, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, апеляційний суд змінив мотивувальну частину рішення, в іншій частині залишив його без змін. Апеляційний суд зазначив, що заповідач мав хронічне захворювання очей, що перешкоджало самостійному складанню та прочитанню ним заповіту. На це вказує і сам зміст заповіту, у якому заповідач написав, що «заповіт йому прочитано вголос, зміст його йому зрозумілий та з його слів записано вірно». Заповіт прочитав уголос радник з консульських питань посольства, натомість він мав бути прочитаний іншою незаінтересованою особою свідком. А тому, оскільки в заповіті немає інформації про те, що він посвідчувався в присутності свідків, відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт є нікчемним як такий, що складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду скасував попередні рішення та задовольнив позов, зробивши такі правові висновки. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1248 ЦК України, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст. 1253 цього Кодексу). З урахуванням викладеного Верховний Суд, зокрема, зауважив, що: - свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача; - свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання; - кваліфікація заповіту як нікчемного з мотивів розширеного розуміння вимог до форми і порядку його посвідчення, про які згадується в ч. 1 ст. 1257 ЦК України, порушить принцип свободи заповіту. За відсутності дефектів волі та волевиявлення заповідача при складанні й посвідченні заповіту кваліфікація останнього як нікчемного з підстав, що прямо не передбачені ані цією статтею, ані взагалі нормами гл. 85 ЦК України, по суті скасовує вільне волевиявлення заповідача без можливості виразити свою волю шляхом складання іншого заповіту у зв`язку з його смертю; - тільки в разі наявності фізичних вад у заповідача, які позбавляють його можливості прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбувається лише при свідках. І саме в цьому разі недотримання такої вимоги щодо порядку посвідчення заповіту відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України має наслідком нікчемність заповіту. У заповіті [PERSON] зазначено . що за його бажанням при складанні заповіту присутні свідки, які у присутності нотаріуса прочитали заповіт у голос до його підписання заповідачем. Вказане на думку суду свідчить, що навіть при проблемах із зором померлий [PERSON] мав можливість не тільки прочитати, а й двічі заслухати зміст заповіту прочитаний свідками. Також, згідно висновку КЦС ВС, викладеного у постанові від 26.04.2023 року у справі № 243/137/19, заповіт як остання воля особи стосується її розпоряджень на випадок смерті і тому призначений вирішувати важливі для особи питання щодо призначення спадкоємців, позбавлення спадкоємців за законом права спадкування, визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом, встановлювати інші розпорядження, які відповідають заповіту та вимогам законодавства про спадкування. При цьому, право дієздатної фізичної особи на заповіт, як і будь-яке суб`єктивне цивільне право, здійснюється нею вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 та стаття 1234 ЦК України). Право на заповіт може бути реалізоване протягом всього життя особи і включає як право на складення заповіту або кількох заповітів, так і право на їх зміну, скасування. Усі наведені правомочності заповідача у сукупності із засобами їх правової охорони та захисту є здійсненням свободи заповіту, яка є принципом спадкового права. Свобода заповіту передбачає особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Кваліфікація заповіту як нікчемного з підстав, які не передбачені ані частиною першою статті 1257 ЦК України, ані взагалі нормами глави 85 ЦК України, по суті скасовує це вільне волевиявлення заповідача без можливості виразити свою волю шляхом складання іншого заповіту, оскільки сталася смерть заповідача. Крім того, визнання заповіту нікчемним без встановлених законом підстав позбавляє особу, яка набула у власність майно в порядку спадкування, права мирного володіння своїм майном (стаття 1 протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а в разі, якщо особа мала його набути, то правомірного очікування цього. Постанова ВС від 16.05.2018 по справі № 564/1226/16-ц містить висновок про те, що відмовляючи в задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшли правильного висновку про те, що волевиявлення [PERSON], спрямоване на передачу майна саме сину [PERSON] та зафіксоване в оспорюваному заповіті від 13 жовтня 2015 року, було вільним та відповідало її волі. Тобто, вирішуючи питання про визнання заповіту недійсним, суд не повинен розширено тлумачити вимоги до форми та порядку посвідчення заповіту, а першочергово дотримуватися принципу свободи заповіту та перевірити, чи дійсно складання такого заповіту відповідало волі заповідача. Встановлюючи волю заповідача, суд виходить першочергово із показань свідків, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були допитані у судовому засіданні, призначеному на 10.09.2024 року. [PERSON] пояснив, що він був другом померлого [PERSON] , оскільки працював з ним. Обставини посвідчення заповіту йому не відомі, проте, пояснив, що знайомий і з [PERSON] і з [PERSON] . Пояснив, що [PERSON] ненавидів їх обох. Також пояснив, що був дуже жадібний, а тому, не заповів би своє майно [PERSON] . [PERSON] , що була присутня під час посвідчення заповіту пояснила, що вони були знайомі з [PERSON] близько 12 років. Познайомилися, оскільки жили в одному дворі. Стверджувала про те, шо [PERSON] ніколи не бачила, тоді як [PERSON] приїжджала в гості. Стверджувала про те, що відносини між [PERSON] та [PERSON] були хороші. Пояснила, що коли [PERSON] почав хворіти, то про нього піклувалася матір [PERSON] . Щодо обставин укладання заповіту, то пояснила що не пам`ятає хто запросив бути присутньою під час укладання заповіту. Під час підписання заповіту, [PERSON] був при свідомості та все розумів. На момент підписання заповіту зір був нормальний оскільки він їх бачив. Запитав [PERSON] на кого краще писати заповіт, на [PERSON] чи на її матір [PERSON] . [PERSON] сказала, що краще на [PERSON] . Пояснила, що [PERSON] з цим погодився, та сказав нотаріусу заповісти усе своє майно на [PERSON] . Також [PERSON] розповіла суду про те, що нотаріус йому прочитала заповіт. Сам [PERSON] заповіт не читав. Пояснила, що останній раз бачила [PERSON] під час підписання заповіту. За яких обставин помер не знає. Відомо, що перебував в пансіонаті. На питання чому його туди помістили сказала, що усі почали хворіти, тому його не було кому доглядати. На питання про те, чи обмежували [PERSON] спілкування з людьми, свідок пояснила, що такого не могло бути. Свідок [PERSON] , що був присутній під час підписання заповіту у судовому засіданні пояснив, що знав [PERSON] близько 3-4 років, оскільки жили в одному дворі, та під час прогулянки з собаками часто його зустрічав. Свідку відомо, що він жив з матір`ю [PERSON] [PERSON] . Пояснив, що [PERSON] ніколи не бачив, тоді як з [PERSON] знайомий, вона часто приїжджала, зазвичай раз в тиждень. З приводу стану здоров`я [PERSON] свідок пояснив, що стан здоров`я був задовільний, на здоров`я він ніколи не скаржився. Був в окулярах, пересувався сам. Для посвідчення заповіту покликала [PERSON] . Після того як прийшла нотаріус, вона почала пересвідчуватися у тому, що він при свідомості та здоровому глузді, зокрема, задавала різні питання. Під час цього [PERSON] лежав на дивані. Під час підписання заповіту сів, підписував його сидячи. На момент підписання заповіту стан здоров`я був задовільним, [PERSON] бачив усіх, реагував на них та міг сам пересуватися. Також, судом досліджено USB-диск (т.2, а.с.197) на якому міститься відеозапис із назвою: « [NUMBER] » із розмовою [PERSON] та [PERSON] 00:19 хвилин на запитання про те, кому [PERSON] хоча заповісти квартиру він відповів, що хоче заповісти квартиру [PERSON] ; 00:25 хвилин каже, що дітям було байдуже на нього, коли він дзвонив то вони трубку не брали, хоча він нічого поганого їм не робив; 00:55 хвилин [PERSON] каже про те, що пам`ятає, що заповів квартиру на користь [PERSON] . З зазначеного запису вбачається, що розмова відбулася вже після посвідчення заповіту. При цьому, стан здоров`я [PERSON] задовільний. Він самостійно їсть, рухається, чітко та зрозуміло говорить. Окрім того, з відеозапису вбачається, що розмова відбулася в квартирі у [ADDRESS] , що належала матері відповідачки, та що не заперечувалося [PERSON] у судовому засіданні. Наданий відеозапис сне містить в собі доказів неприємних стосунків між [PERSON] та [PERSON] . Тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що складання такого заповіту відповідало волі заповідача. Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання недійсним заповіту складеного 20 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко О.І. №792, 793, 794, позивачка також на те, що її батько за загадкових умов випав з вікна будинку пристарілих, за наслідками чого відкрито кримінальне провадження №12021163490000589 від 21.08.2021 року. Зазначені доводи суд не бере до уваги з огляду на те, що постановою слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області [PERSON] про закриття кримінального провадження від 27.08.2021 року, зазначене кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. У постанові зазначено про те, що ознак насильницької смерті не вбачається (т.1, а.с.106). \~ \~ \~ \~Тому, враховуючи те, що заповіт відповідає формі та змісту, визначеному ЦК України, а сам заповіт був складений та посвідчений із дотриманням процедури, передбаченої статтями 1247-1248 ЦК України, беручи до уваги той факт, що складання та посвідчення заповіту дійсно відповідало волі [PERSON] , суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed