Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с.30). 16.10.2018 [PERSON] загинув внаслідок нещасного випадку на підприємстві під час виконання своїх трудових обов`язків (а.с.28, 29). Відповідно до висновку комісії у Акті Н-1 від 01.04.2019 встановлено, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Особи які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: [PERSON] - машиніст тепловоза на маневрових господарчих роботах дільниці №7.3. підйомно-транспортного устаткування залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПрАТ «ПівнГЗК» ТОВ «ШЛЯХБУД КР»; [PERSON] - помічник машиніста тепловоза на маневрових господарчих роботах дільниці №7.3. підйомно-транспортного устаткування залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПрАТ «ПівнГЗК» ТОВ «ШЛЯХБУД КР»; [PERSON] - електромеханік дільниці №7.3. підйомно-транспортного устаткування залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПрАТ «ПівнГЗК» ТОВ «ШЛЯХБУД КР»; [PERSON] - головний механік залізничного цеху з обслуговування об`єктів ПрАТ «ПівнГЗК» ТОВ «ШЛЯХБУД КР». У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Цивільна деліктна відповідальність - це відповідальність за вчинення цивільно-правового делікту, у вигляді покладення на винну особу обов`язку відшкодувати шкоду потерпілому. Із викладено слідує, що деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Як видно із долучених позивачем копій документів, [PERSON] був працівником ТОВ «ШЛЯХБУД КР» (а.с.34-35) та причиною настання нещасного випадку, відповідно до Акту форми Н-5 від 01.04.2019 та Акту №2 форми Н-1 від 01.04.2019 є порушення законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці працівниками ТОВ «ШЛЯХБУД КР» (а.с.9-27). Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, вказаною нормою права передбачено, що відшкодуванню підлягає шкода, завдана особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищено небезпеки. Критерії належності тепловоза не є визначальним робочим місцем працівників ТОВ «ШЛЯХБУД КР». В даному випадку діяльність з використанням тепловоза ТЭМ-2 госп, №79 пов`язана саме з підприємством ТОВ «ШЛЯХБУД КР», робітники якого діяли на підставі договорів №72 від 31.01.2017 про надання послуг маневрових робіт тепловозів серії ТЕМ 2 та №73 від 01.01.2017 на виконання робіт щодо забезпечення безпеки руху поїздів, згідно яких підрядник ТОВ «ШЛЯХБУД КР» був саме виконавцем цих робіт. Таким чином, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, пов`язана з діяльністю використання тепловозу ТЕМ 2 саме ТОВ «ШЛЯХБУД КР». Таким чином, суд вважає, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, у зв`язку з чим позовну заяву [PERSON] слід залишити без задоволення. Оскільки, в задоволенні позовної заяви відмовлено, а позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed