Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої позовні вимоги позивача обґрунтовує тим, що 18.01.2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання заяви. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі та надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник\~ [PERSON] померла. Згідно норм ЦК України, спадкоємці померлого\~\~мали право подати заяву про прийняття спадщини або відмову від спадщини у строк з 04.09.2018року по 04.03.2019року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач по справі\~ [PERSON] , що підтверджується копією паспортів Позичальника та Відповідача. На виконання вимог норм закону ЦК України позивачем 17.06.2020року було направлено претензію кредитора до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі, та 07.07.2020року отримана відповідь, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття спадщини чи відмові від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. 19.01.2021 року до спадкоємців Позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Позивач вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять в тому числі і зобов`язання померлого позичальника. Станом на дату смерті [PERSON] її заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 18.01.2013 року становить 14571,62 грн., яка складається з: 14571,62 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, яка і є заборгованістю за простроченим тілом кредиту. Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором від 18.01.2013р. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 липня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2022 року витребувано з Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі, належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті померлої [INFO] [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). Ухвалою Суворовського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~08\~лютого 2023\~року за клопотанням представника ПАТ КБ\~«Приват\~банк»\~-\~Кіріченко\~В.М., витребувано з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради письмові відомості, а саме: довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті [INFO] померлої [PERSON] [INFO] , а також витребувано з Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі, належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті померлої [INFO] [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2023 року, визнано явку представника позивача\~акціонерного\~товариства\~комерційного банку\~«ПриватБанк», обов`язковою, для надання особистих пояснень по справі та з`ясування фактичних обставин. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, крім того зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей\~128,\~130 ЦПК України. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду останній не подавав. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Суд установив, що 18.01.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 05 серпня 2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 9195. Згідно з наданим банком розрахунком, станом на дату смерті заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором перед банком становить 14571,62грн., яка складається з: 14571,62 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, яка і є заборгованістю за простроченим тілом кредиту. 21.05.2020 року АТ КБ «Приватбанк» направлено до Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одесі претензію кредитора на суму 14571,62 грн.\~ З відповіді Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі № 2932/0116 від 26.06.2020 року вбачається, що претензію кредитора до спадкоємців померлої [INFO] гр. [PERSON] , але залишено без виконання у зв`язку з відсутністю заведеної спадкової справи щодо майна померлої. 02.09.2020 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено лист-претензію щодо проведення оплати заборгованості, але з позовної заяви вбачається, що ніяких дій відповідач не виконав. У позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» зазначено, що спадкоємцем, який на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем є\~\~ [PERSON] . На виконання ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 08.02.2023 року з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради надійшла відповідь від 17.03.2023 №439/01-09, відповідно до якої вбачається, що на день смерті [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , значилася зареєстрованою тільки померла [PERSON] . На виконання ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 08.02.2023 року про витребування копії спадкової справи з Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі, на адресу суду була надіслана відповідь від 15.03.2023 року №596/01-16, з якої вбачається, що за даними архіву спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплати проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики не припиняються, а включаються до складу спадщини, тому спірні правовідносини мають регулюватися ст.ст. 1281,1282 ЦК України. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. А тому, виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. У п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Отже, спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Представник позивача у позовній заяві як на підставу задоволення позову покликається на те, що відповідач постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки зареєстрований за його адресою, а тому вважається таким, що прийняв спадщину і повинен нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд констатує, що позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що на час відкриття спадщини, на дату смерті [INFO] [PERSON] , відповідач [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але відповідно до відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 07.07.2021 року, знятий з реєстраційного обліку 03.07.2018 року за вищезазначеною адресою, та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також, як вже зазначалось судом раніше, з відповіді Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 17.03.2023 року, наданої на виконання ухвали суду, вбачається що на день смерті [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , значилася зареєстрованою тільки померла [PERSON] . Суд зазначає, що позивач надав суду в якості доказів фактичного постійного проживання відповідача [PERSON] з спадкодавцем на час відкриття спадщини: копії паспортів відповідача та спадкодавця, де зазначено місце реєстрації: [ADDRESS] . Разом із тим, суд констатує, що копією паспорта [PERSON] не підтверджується реєстрація його місця проживання та постійного проживання разом із спадкодавцем, саме на час відкриття спадщини [INFO] . Більш того, наведена обставина спростовуються вище переліченими доказами: відповіддю Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 07.07.2021 року та відповіддю Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 17.03.2023 року. Отже, суд дійшов висновків що позивач не довів належними та допустимими доказами обставин постійного проживання відповідача із спадкодавцем (позичальником) на дату відкриття спадщини, а відповідно і прийняття спадщини. Ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed