Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Заявник [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду з вказаною заявою. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , [INFO] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно будинок [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Заявник на той момент постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] , оскільки через похилий вік вона не могла піклуватися про себе та проживати сама. Під час звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину і роз`яснено право на звернення до суду. У зв`язку з цим, заявник просив встановити факт постійного проживання його зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26.02.2024 року заяву прийнято до провадження. Ухвалою суду від 06.05.2024 року задоволено клопотання представника заявника про виклик для допиту в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 01.08.2024 року за клопотанням представника заявника витребувано докази. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Зазначили, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , є рідною тіткою заявника, останні роки свого життя вона з урахуванням віку та стану здоров`я потребувала догляду, який здійснював за нею заявник, проживаючи разом з нею. Спадкодавець у 2021 році склала заповіт на користь заявника. В останнє судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про закінчення розгляду справи у їх відсутність, заяву просили задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про закінчення розгляду справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 02.02.2021 року [PERSON] , на випадок своєї смерті залишила заповіт, у якому зробила заповітне розпорядження, належний їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть №631, складеного 14.06.2022 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Листом Другої Херсонської нотаріальної контори від 15.08.2023 року №909/01-16, на заяву [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті померлої [INFO] [PERSON] повідомлено, що заявник пропустив строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до листа Другої Херсонської нотаріальної контори від 08.08.2024 року №1196/01-16 повідомлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведення спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , що також підтверджується Інформативною довідкою зі Спадкового реєстру №77936488 від 08.08.2024 року. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили ті обставини, що [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] , з урахуванням віку та стану здоров`я потребувала догляду, була лежачою хворою, увесь догляд за нею здійснював її племінник [PERSON] , який проживав разом з нею постійно з 2021 року по день її смерті, він забезпечував її продуктами харчування, готував їжу, доглядав за будинком, подвір`ям. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 294 ЦПК України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.

Outcome: approved