Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок надмірно оплачених побутовим споживачем сум за фактично ненадані ДП «Київгазенерджі» послуги з постачання газу. Зазначає, що послуги газопостачання на території дії своєї ліцензії здійснює створене 15.06.2015 ПАТ «Київгаз» - Дочірнє підприємство «КиївГазЕнерджи» (далі - ДП «КиївГазЕнерджі»). Вона є власницею будинку за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 16.01.2015 (індексний номер 32294950) та побутовим споживачем природного газу ДП «КиївГазЕнерджі» цього будинку та до травня місяця 2022 року включно перераховувала кошти за надані послуги з газопостачання згідно на о/рахунок відповідача [NUMBER]. Попередження її, як споживача природного газу, про зміну постачальника газу на Нафтогаз України не було, тому рахунки відповідачеві були нею оплачені в повному обсязі з дотриманням вимог типового договору. Зазначає, що оскільки вона як споживач, мала у доступній та зрозумілій формі отримати інформацію про розірвання договору з одним постачальником -ПАТ «Київенерго» та пропозицію укладення цього договору з іншим постачальником, що не відбулось у встановлений законом спосіб, та з`ясувалось, що у неї виникла переплата відповідачу на суму 13308,86 грн. та заборгованість на цю суму переплати перед новим постачальником газу, яку вона як добросовісний побутовий споживач також заплатила. З метою повернення на картковий рахунок в Ощадбанку надмірно сплачених сум 20 грудня 2022 року була подана відповідна заява встановленої форми на ім`я відповідача, яка була ним зареєстрована за № 3843/19-3. Листом від 11.01.2023 за № 297/19-01 відповідач відмовився повернути кошти з посиланням на те, що це унеможливлено правовідносинами ДП ««КиївГазЕнерджі» та ТОВ ГК «Нафтогаз Трейдінг» за угодою про договірне списання № 6 від 29.03.2022. Вказує, що 02.05.2023 рекомендованим листом на адресу відповідача була направлена претензія від 01.05.2023 з метою досудового врегулювання спору. Однак листом від 05.05.2023 № 996/19-01 відповідач знов послався на вищезгаданий договір та визнав про те, що сума боргу буде повернена в майбутньому без зазначення будь-яких зрозумілих строків, посилаючись на норми Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Зазначає, що відповідач не виконав свій обов`язок надати споживачеві остаточний рахунок (рахунок-фактуру) після зміни постачальника або розірвання договору, не повернув надмірно сплачені побутовим споживачем кошти за послуги газопостачання, які були надані вже іншим постачальником газу. Зазначає, що з дати отримання від неї надмірно сплачених коштів до червня місяця 2022 року включно (останній платіж 28.06.2022) минуло вже 1 рік 3,5 місяці, та хоча відповідач принаймні ще в травні місяці 2022 року після отримання від мене платежу на суму 12032,10 грн. за квітень місяць 2022 року мав би повідомити про факт припинення договірних відносин та повернути надмірно сплачену суму за послуги газопостачання, які відповідачем вже не надавались . З посиланням на ст. 625 ЦК України просить також стягнути 3 % річних - 503,18 грн. та інфляційні втрати - 1519,82 грн., загальна сума 15331,86 грн., . Просить стягнути з Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджі» Публічного акціонерного товариства «Київгаз» на користь [PERSON] заборгованість внаслідок надмірно отриманих коштів за фактично ненадані послуги з постачання природного газу у розмірі 13308,86 грн., 3 % річних у розмірі 503,18 грн., інфляційні втрати у розмірі 1519,82 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073, 60 грн. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2023 справу передано на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.01.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідач направив до суду відзив, що отриманий судом 08.03.2024, у якому позов визнав частково та пояснив, що відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи / газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496. Дія Правил поширюється, зокрема, на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів). Розділом III Правил постачання передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір). Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником та є однаковими для всіх побутових споживачів України. ДП «КиївГазЕнерджи» на підставі ліцензій: АЕ № 299069 від 26.06.2015; ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 18.05.2017 № 674; з 01.07.2015 по 30.04.2022 здійснювало постачання природного газу. Натомість з 01 травня 2022 року відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 № 198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» обов`язок постачання природного газу побутовим споживачам покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Зі змісту наведеного наказу випливає, що побутові споживачі з 01.05.2022 автоматично включені до реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Станом на сьогодні ДП «КиївГазЕнерджи» перебуває у скрутному фінансовому становищі. З початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України стан розрахунків між ДП «КиївГазЕнерджи» та побутовими споживачами значно погіршився. На стан розрахунків вплинуло, зокрема, прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою було заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі; стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій. Зазначена постанова обмежувала право на проведення ДП «КиївГазЕнерджи» позовної роботи для стягнення заборгованості та отримання грошових коштів за судовими рішеннями. Ще однією з підстав, яка суттєво впливає на фінансовий стан відповідача та можливість розрахунків за зобов`язаннями є накладення арешту на рахунки ДП «КиївГазЕнерджи» в межах виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва у справі № 910/9745/22 про стягнення з ДП «КГЕ» на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 68 510 584, 66 грн. основного боргу; 23 085 534,43 грн. пені; 25 783 863,94 грн. штрафу, 1 550 998,42 грн. 3% річних; 5 772 155,11 грн. інфляційних втрат, 867 546, 54 грн. витрат зі сплати судового збору. Зазначили, що наведені обставини об`єктивно унеможливлюють на сьогодні повернення коштів позивачу. За наведених обставин, беручи до уваги об`єктивні обставини, що на сьогодні унеможливлюють повернення коштів позивачу, ДП «КиївГазЕнерджи» просить відстрочити виконання рішення суду на 1 рік. Що стосується стягнення інфляційних втрат та 3 % річних просить врахувати наступне. Згідно з частиною другою ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 24 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 у разі переплати сума переплати на письмову вимогу споживача повертається протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання такої вимоги. Згідно з матеріалами позову, звернення про повернення коштів відповідач отримав 20.12.2022, а отже, з урахуванням вимог закону - кошти мали бути повернені у термін до 27.12.2022. Здійснивши розрахунки, відповідач звертає увагу суду, що позивач неправильно здійснив розрахунки, обравши дату виникнення прострочення з 28.06.2022 замість 28.12.2022 та зважаючи на це доданий контррозрахунок, сума інфляційних втрат становить 400,61 грн., а 3 % річних - 304,10 грн. За наведених обставин, ДП «КиївГазЕнерджи» просить частково відмовити у позові в частині стягнення заявлених сум інфляційних втрат та 3 % річних. 13.03.2024 до суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, де зазначила, що вимога відповідача відмовити частково у задоволенні позову щодо визначеної позивачем суми інфляції та 3 процентів річних від простроченої суми є необґрунтованою. Відповідач не виконав свій обов`язок надати споживачеві остаточний рахунок (рахунок-фактуру) після зміни постачальника або розірвання договору. Посилання представника відповідача на виниклі фінансові труднощі жодним чином не можуть впливати на необхідність повернення надмірно отриманих ним коштів від добросовісного побутового споживача. Стверджує, що 3% річних у розмірі 503, 18 грн., інфляційні втрати у розмірі 1519, 82 грн., які позивач просить стягнути з відповідача разом із сумою основоного боргу, є цілком обґрунтованими. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що позивачка є власницею будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 16.01.2015 (індексний номер 32294950) та побутовим споживачем природного газу ДП «КиївГазЕнерджі» цього будинку. Згідно квитанції від 12.05.2022 [PERSON] сплатила кошти за надані послуги з газопостачання у сумі 12032, 10 грн. за квітень 2022 року та згідно квитанції від 28.06.2022 - за травень у сумі 1983, 60 грн. ДП «КиївГазЕнерджи» на підставі ліцензій: АЕ № 299069 від 26.06.2015; ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 18.05.2017 № 674 з 01.07.2015 по 30.04.2022 здійснювало постачання природного газу. З 01 травня 2022 року відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 № 198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» обов`язок постачання природного газу побутовим споживачам покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Зі змісту наведеного наказу випливає, що побутові споживачі з 01.05.2022 автоматично включені до реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи / газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496. Дія Правил поширюється, зокрема, на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів). Розділом III Правил постачання передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №938, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2015 року №74, а Постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року затверджено «Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам». Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» за №116. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ та/або фактичне споживання природного газу споживачем і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до п. 2.1 договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Пунктами 4.1., 4.2. договору встановлено, що Споживач розраховується з Постачальником за природний газ за ціною, що встановлюється Регулятором. Ціна на газ має зазначатися Постачальником у платіжних документах (рахунках та/або квитанціях абонентської книжки) про сплату послуг за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. Відповідно до пункту 4.6. договору при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. 07 червня 2019 року в «Газеті по-українськи» за №43 були опубліковані зміни до умов Типового договору, зокрема пункт 4.6 договору доповнено (конкретизовано), а саме: «Остаточний розрахунок за отримані послуги здійснюється до 25 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку не проведення розрахунків до 25 числа місяця наступного за розрахунковим, з 26 числа місяця наступного за розрахунковим умови Договору, в частині проведення розрахунків, вважаються порушеними, у зв`язку з чим Постачальник здійснює нарахування пені, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послу ги» (а.с.27-31, т.2). Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV. ч. 2 ст. 7 Загону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-УІІІ споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За положеннями ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дія Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу: фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС. Відповідно до п. 2 розділу 3 «Правил постачання природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначає договором. Вказана правова норма кореспондується зі статтею 12 Закону України "Про ринок природного газу", якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси , передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п.19 Правил постачання природного газу постачальник зобов`язаний дотримуватись вимог цих Правил, в тому числі в установленому порядку розглядати запити споживачів щодо діяльності, пов`язаної з постачанням природного газу; надати споживачеві остаточний рахунок (рахунок-фактуру) після зміни постачальника або розірвання договору постачання природного газу не пізніше ніж через шість тижнів після такої зміни або розірвання договору. У Правилах постачання природного газу визначено, що в разі переплати ця сума або зараховується, як оплата, на наступний розрахунковий період, або повертається споживачу за його письмовою вимогою протягом п`яти робочих днів. Позивачка зазначає, що її як споживача природного газу, про зміну постачальника газу на Нафтогаз України повідомлено не було, тому рахунки відповідачеві були нею оплачені в повному обсязі з дотриманням вимог типового договору. Зазначає, що оскільки вона як споживач, мала у доступній та зрозумілій формі отримати інформацію про розірвання договору з одним постачальником (ПАТ «Київенерго») та пропозицію укладення цього договору з іншим постачальником), що не відбулось у встановлений законом спосіб, та з`ясувалось, що у неї виникла переплата відповідачу на суму 13308,86 грн. та заборгованість на цю суму переплати перед новим постачальником газу, яку вона як добросовісний побутовий споживач також заплатила. Як вбачається з матеріалів справи позивачкою була подана відповідна заява встановленої форми на ім`я відповідача разом із усіма необхідними документами, яка була ним зареєстрована за № 3843/19-3 від 20.12.2022. Листом від 11.01.2023 за № 297/19-01 відповідач відмовився повернути кошти з посиланням на те, що це унеможливлено правовідносинами ДП ««КиївГазЕнерджі» та ТОВ ГК «Нафтогаз Трейдінг» за угодою про договірне списання № 6 від 29.03.2022. Крім того, 02.05.2023 рекомендованим листом на адресу відповідача була направлена претензія від 01.05.2023 з метою досудового врегулювання спору. Листом від 05.05.2023 № 996/19-01 відповідач послався на вищезгаданий договір та визнав про те, що сума боргу буде повернена в майбутньому без зазначення будь-яких зрозумілих строків, посилаючись на норми Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Як вбачається з відзиву відповідач визнав факт заборгованості перед позивачкою, однак пов`язав це з фінансовими труднощами. Оскільки відповідач не виконав свій обов`язок надати споживачеві остаточний рахунок (рахунок-фактуру) після зміни постачальника або розірвання договору, не повернув надмірно сплачені побутовим споживачем кошти за послуги газопостачання, які були надані вже іншим постачальником газу з відповідача підлягає стягненню 13308,86 грн.. Що стосується стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, суд зазначає наступне. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку просить стягнути: за надані послуги з постачання природного газу - 13308,86 грн.; 3 % річних - 503,18 грн. та інфляційні втрати - 1519,82 грн., загальна сума 15331,86 грн. за період з 28.06.2022 ( останній платіж), відповідач, заперечуючи проти стягнення з даної дати, зазначає, що відповідно до п. 24 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 у разі переплати сума переплати на письмову вимогу споживача повертається протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання такої вимоги. Згідно з матеріалами позову, звернення про повернення коштів відповідач отримав 20.12.2022, а отже, з урахуванням вимог закону - кошти мали бути повернені у термін до 27.12.2022. Здійснивши розрахунки, відповідач звертає увагу суду, що позивач неправильно здійснив розрахунки, обравши дату виникнення прострочення з 28.06.2022 замість 28.12.2022. Суд погоджується з вказаною позицією відповідача та вважає за необхідне стягнути суму інфляційних втрат у розмірі 400,61 грн. та 3 % річних - 304,10 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 981,28 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial