Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

07.02.2024 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог [PERSON] , [PERSON] про скасування рішень державного реєстратора (а.с. 1-5). 17.04.2024 року судом зареєстровано сформовану в системі «Електронний суд» заяву представника позивача [PERSON] про зміну предмета позову (а.с. 70-71). Позов мотивований тим, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (померла [INFO] ) на підставі рішення третейського суду від 16.05.2005 року є власниками 7/150 часток будинковолодіння [ADDRESS] . Спадкові права на майно померлої [PERSON] не оформлялись, спадкова справа не заведена. Отже, на думку позивача, спадкоємцем майна [PERSON] є її донька [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем (ст. 1268 ЦК України). Співвласником 17/50 часток будинковолодіння на підставі рішення третейського суду від 22.07.2002 року є [PERSON] (16.03.2010 року змінила прізвище на « [PERSON] »). Відповідач [PERSON] є власником 13/25 часток будинковолодіння [ADDRESS] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.09.2009 року № 2-4688/09. За будинковолодінням [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 17.11.1953 року № 39/1465 закріплено земельну ділянку площею 675 кв.м. Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 29.12.1994 року № 1144 було додатково виділено в постійне користування земельну ділянку площею 454 кв.м. Отже, загальна площа закріпленої за будинковолодінням земельної ділянки становить 1\~129 кв.м. На даний час площа земельної ділянки, якою користуються співвласники будинковолодіння, складає 1\~094 кв.м., що відображено у кадастровому плані, складеному МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2023 року № 127/28557/23 було затверджено мирову угоду між співвласниками будинковолодіння та встановлено порядок користування земельною ділянкою, розташованою в [ADDRESS] , площею 0,1094 га між співвласниками згідно кадастрового плану, виготовленого МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури Вінницької міської ради» в 2023 р. згідно з яким: [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0, 0515 га, позначеною в кадастровому плані жовтим кольором; [PERSON] , [PERSON] , в тому числі як спадкоємець [PERSON] , користуються земельною ділянкою площею 0,0045 га, позначеною в кадастровому плані блакитним кольором; [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0, 0329 га, позначеною в кадастровому плані зеленим кольором; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в тому числі як спадкоємець [PERSON] , в рівних частках, по 1/3 кожен, користуються земельною ділянкою площею 0, 0047 га, позначеною в кадастровому плані помаранчевим кольором; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в тому числі як спадкоємець [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках, по 1/4 кожен, користуються земельною ділянкою площею 0, 0138 га, позначеною в кадастровому плані рожевим кольором. Отримавши мирову угоду позивач з іншими співвласниками звернувся до розробника документації із землеустрою щодо виготовлення технічної документації зі встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості). Однак, 04.01.2024 року позивачеві було повідомлено про неможливість виготовлення такої документації, оскільки речове право на земельну ділянку, порядок користування якою встановлено судовим рішенням, зареєстровано лише за одним [PERSON] , що підтверджено інформаційними довідками від 04.01.2024 року щодо земельних ділянок кадастровий номер 0510100000:01:012:0257 площею 0,0450 га , кадастровий номер 0510100000:01:012:0259 площею 0,0132 га , які були створені в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер 0510100000:01:012:0252 площею 0,0582 га. Позивач зауважує, що на зареєстрованій за [PERSON] земельній ділянці знаходиться частка будинковолодіння, належна йому та [PERSON] та земельна ділянка, що залишена судом в спільному користуванні співвласників, що підтверджено збірним кадастровим планом, виготовленим МКП «Вінницький муніципальний центр» та кадастрового плану поділу земельної ділянки, виготовленого ТОВ «Земельно-правова компанія». Крім того, зі скріншоту із державного земельного кадастру вбачається, що земельні ділянки, кадастровий номер 0510100000:01:012:0257 площею 0,0450 га, кадастровий номер 0510100000:01:012:0259 площею 0,0132 га , в кадастрі не зареєстровані, отже, проведена державна реєстрація речового права на неіснуючі земельні ділянки, що на думку позивача є незаконним. Вказані обставини порушують право позивача на безоплатну приватизацію земельної ділянки, необхідної для обслуговування належної частки будинковолодіння. Зазначаючи правовою підставою позову ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 3, 377 ЦК України, ст.ст. 15, 16 ЦПК України, в заяві про зміну предмета позову [PERSON] просив суд (а.с. 70-71): скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, інд.номер 67142155 від 10.04.2023 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0582 га, кадастровий номер 0510100000:01:012:0252 та припинити [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень інд.номер 67676244 від 19.05.2023 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0132 га, кадастровий номер 0510100000:01:012:0259 та припинити [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень інд.номер 67676419 від 19.05.2023 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0450 га, кадастровий номер 0510100000:01:012:0257 та припинити [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку. Судом вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 08.03.2024 року позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у даній справі. 11.06.2024 року судом витребувані докази: технічна документація на земельні ділянки: кадастровий номер 0510100000:01:012:0252; кадастровий номер 0510100000:01:012:0259; кадастровий номер 0510100000:01:012:0257. Виконання ухвали доручено Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області (м. Вінниця вул. Келецька, 63). 25.07.2024 року судом витребувані докази: - з Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради копії документів, що стали підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 0510100000:01:012:0252 площею 0,0582 га по [ADDRESS] за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; - у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В. документи, що стали підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 0510100000:01:012:0257 площею 0, 0450 га за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та на земельну ділянку кадастровий номер 0510100000:01:012:0259 площею 0,0132 га за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 20.05.2024 року закрите підготовче провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав згідно уточнених вимог, просив вимоги [PERSON] задоволити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Путілін Є.В. позов визнав, суду пояснив, що Вінницькою міською радою рішення про передачу у власність земельної ділянки власникам не приймалось. Про реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,0582 га, за одним [PERSON] стало відомо після встановлення порядку користування земельною ділянкою. В подальшому за заявою [PERSON] дана ділянка була поділена ще на дві ділянки, площею 0,0132 га та 0, 0450 га. Вказані ділянки зареєстровані за [PERSON] на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 24.01.2023 року, розробником є ТОВ «Земельна правова компанія». Наголосив, що інші співвласники будинковолодіння також зацікавлені у скасуванні рішення про державну реєстрацію прав за [PERSON] з метою подальшої приватизації земельної ділянки. В судове засідання треті особи [PERSON] та [PERSON] не з`явились, звернулись до суду із заявами (а.с. 61, 62, 83, 84) про розгляд справи у їх відсутності та зазначили, що не заперечують проти задоволення уточнених вимог [PERSON] . Із врахуванням письмових заяв, що приєднані до матеріалів справи, суд вважав можливим розглянути справу по суті у відсутності третіх осіб, які не з`явились. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що згідно повідомлення КП «ВМБТІ» від 29.08.2023 року № 5504 (а.с. 7), згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 1418 на житловий будинок [ADDRESS] станом на 29.12.2012 року, за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано право приватної власності на 7/150 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами кожному на підставі рішення Третейського суду м. Вінниці від 16.05.2005 року (право зареєстровано 23.05.2005 року за реєстр. № 4471); за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на 17/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на підставі рішення Третейського суду м. Вінниці від 22.07.2002 року (право зареєстровано 30.07.2002 року за реєстр. № 4471); за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на 13/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.08.2009 року № 2-4688/09 (право зареєстровано 08.09.2009 року за реєстр. № 4471). Співвласник [PERSON] померла [INFO] (а.с. 17), про що 29.05.2007 року Відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 1519 та видано свідоцтво про смерть. Згідно повідомлення Третьої вінницької державної нотаріальної контори (а.с. 23), спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не відкривалась, додано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 30.11.2023 року (а.с. 24). Співвласник [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області в книзі реєстрації змін імені 16.03.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 54 та видано свідоцтво про зміну імені (а.с. 20). За будинковолодінням [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 17.11.1953 року № 39/1465 закріплено земельну ділянку площею 675 кв.м. (а.с. 21). Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 29.12.1994 року № 1144 було додатково виділено в постійне користування земельну ділянку площею 454 кв.м. (а.с. 22). Отже, загальна площа закріпленої за будинковолодінням земельної ділянки становить 1\~129 кв.м. Станом на 2023 рік площа земельної ділянки, якою користуються співвласники будинковолодіння, складає 1\~094 кв.м., що відображено у кадастровому плані, складеному МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» (а.с. 28). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2023 року № 127/28557/23 (а.с. 25-26) було затверджено мирову угоду між співвласниками будинковолодіння та встановлено порядок користування земельною ділянкою, розташованою в [ADDRESS] , площею 0,1094 га, між співвласниками будинковолодіння, згідно кадастрового плану, виготовленого МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури Вінницької міської ради» в 2023 р. (а.с. 28) згідно з яким: [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0, 0515 га, позначеною в кадастровому плані виготовленому МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури Вінницької міської ради» в 2023 р. жовтим кольором; [PERSON] , [PERSON] , в тому числі як спадкоємець [PERSON] , користуються земельною ділянкою площею 0, 0045 га, позначеною в кадастровому плані, виготовленому МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури Вінницької міської ради» в 2023 р. блакитним кольором; [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0, 0329 га, позначеною в кадастровому плані, виготовленому МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури Вінницької міської ради» в 2023 р. зеленим кольором; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в тому числі як спадкоємець [PERSON] , в рівних частках, по 1/3 кожен, користуються земельною ділянкою площею 0, 0047 га, позначеною в кадастровому плані, виготовленому МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури Вінницької міської ради» в 2023 р. помаранчевим кольором; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в тому числі як спадкоємець [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках, по 1/4 кожен, користуються земельною ділянкою площею 0,0138 га, позначеною в кадастровому плані, виготовленому МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури Вінницької міської ради» в 2023 р. рожевим кольором. 03.01.2024 року [PERSON] звернувся до МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . МКП «ВМЦМіА» 04.01.2024 року повідомило про те, що вказана ділянка станом на 04.01.2024 року вже зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому підстав у виготовленні землевпорядної документації немає (а.с. 29). Речове право на земельну ділянку, порядок користування якою встановлено судовим рішенням, зареєстроване за [PERSON] , що підтверджено інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.01.2024 року щодо земельних ділянок кадастровий номер 0510100000:01:012:0257 площею 0,0450 га, кадастровий номер 0510100000:01:012:0259 площею 0,0132 га, які були створені в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер 0510100000:01:012:0252 площею 0, 0582 га (а.с. 30, 31, 32). Згідно повідомлення ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.04.2024 року (а.с. 81), земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] : - кадастровий номер 0510100000:01:012:0252 площею 0,0582 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зареєстрована в Державному земельному кадастрі 10.03.2023 року за [PERSON] ; - кадастровий номер 0510100000:01:012:0257 площею 0,0450 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зареєстрована в Державному земельному кадастрі 15.05.2023 року за [PERSON] ; кадастровий номер 0510100000:01:012:0259 площею 0,0132 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зареєстрована в Державному земельному кадастрі 15.05.2023 року за [PERSON] . Зазначені ділянки зареєстровані на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 24.01.2023 року, розробник ТОВ «Земельна правова компанія» (а.с. 81). На виконання ухвали суду від 11.06.2024 року ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надало копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки 0510100000:01:012:0252 в натурі (на місцевості) (а.с. 114-137) та щодо поділу цієї ділянки із формуванням ділянок 0510100000:01:012:0257, 0510100000:01:012:0259 (а.с. 98-113), розробник ТОВ «Земельна правова компанія». Також в судовому засіданні було встановлено, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 67142155 від 10.04.2023 року щодо реєстрації за [PERSON] права власності на ділянку 0510100000:01:012:0252, площею 0,0582 га, прийнято державним реєстратором Іванівської сільської ради Вінницької області Зарембою С.В. Для державної реєстрації були подані документи: рішення Вінницької міської ради про затвердження документації із землеустрою щодо формування ділянки та передачу її у власність № 115 від 23.01.2023 року (а.с. 30). Представник відповідача надав копію заяви [PERSON] про державну реєстрацію прав на земельну ділянку 0510100000:01:012:0252 (а.с. 155) та витяг з рішення Вінницької міської ради від 23.01.2023 року № 115, яким було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості): [PERSON] у [ADDRESS] передано земельну ділянку в межах існуючого будинковолодіння (розташовані об`єкти нерухомого майна) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0582 га кадастровий номер 0510100000:01:012:0252 згідно з технічною документацією (а.с. 156). Листом від 01.08.2024 року виконком Вінницької міської ради повідомив, що Вінницькою міською радою рішення щодо відведення земельної ділянки у власність (користування) за адресою: [ADDRESS] , не приймалось (а.с. 158). Між сторонами виникли правовідносини з приводу захисту речового права на нерухоме майно, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту прав визначені ст. 16 ЦК України. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права, або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальними нормами конкретні заходи не встановлені, то особа має право обрати спосіб із передбачених\~статтею 16 ЦК України\~з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. До регламентованих ЦК України способів захисту права власності належать: ? визнання права власності (стаття 392); ? витребування майна із чужого незаконного володіння, у тому числі від добросовісного набувача (статті 387, 388); ? усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391); ? заборона вчинення дій, які порушують право власності, або вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (стаття 386); ? визнання незаконним правового акта, що порушує права власника (стаття 393); ? зобов`язання повернути потерпілому безпідставно набуте майно (статті 1212, 1213) та інші. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав. Застосування ефективного способу захисту приводить до реального поновлення порушеного права (забезпечує припинення його невизнання чи оспорювання) або припиняє неможливість задоволення інтересу, а у випадку неможливості вказаного забезпечує отримання відповідного відшкодування. Ефективний спосіб захисту спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів настільки, на скільки це можливо. Розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Особливості державної реєстрації прав на земельні ділянки державної та комунальної власності визначені ст. 28 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Стаття 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.12.2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) звернула увагу, що зазначене положення закону обумовлено тим, що суд вирішує спір про право. Скасування державної реєстрації речових прав повинно бути пов`язано з підставою для проведення такої реєстрації, з одночасним визнанням того, хто набуватиме це право. Сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права власності, а є офіційним засвідченням державою набуття особою права власності. В судовому засіданні встановлено, що рішення державним реєстратором Іванівської сільської ради Вінницької області Зарембою С.В. про первинну державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 0510100000:01:012:0252, площею 0,0582 га, по [ADDRESS] проводилось на підставі рішення Вінницької міської ради № 115 від 23.01.2023 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і передачу земельної ділянки [PERSON] у власність (а.с. 30, 156). Відповідно до статей 91, 106, 123 та 186 ЗК України, статей 20 та 55 Закону України «Про землеустрій», а також Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686 одним із видів технічної документації із землеустрою є проект землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Процес встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає такі етапи розробки, погодження та затвердження проекту землеустрою: 1) отримання дозволу на розробку проекту землеустрою; 2) розробка проекту землеустрою; 3) погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами або землевласниками; 4) у разі необхідності погодження проекту землеустрою з органами у сфері управління земельними ресурсами та земельного кадастру; 5) затвердження проекту землеустрою на пленарному засіданні відповідної міської ради. Як вже було зазначено, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав повинно бути пов`язане з підставою для проведення такої реєстрації. Тому належним способом захисту у даному випадку буде судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Разом з тим, позивач таких вимог не заявляв, і, крім того, належних і допустимих доказів невідповідності розробленої технічної документації із землеустрою та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування не надав. Також позивачем не залучена до участі у справі Вінницька міська рада рішенням якої була затверджена технічна документація і передана у власність [PERSON] земельна ділянка 0510100000:01:012:0252, площею 0,0582 га по [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначив, що його право порушене, оскільки земельна ділянка, площею 0,0582 га, що була передана у власність [PERSON] , є складовою земельної ділянки, загальною площею 0,1094 га, яка була закріплена за домоволодінням [ADDRESS] на підставі рішень виконкому Вінницької міської ради № 39/1465 від 17.11.1953 року і № 1144 від 29.12.1994 року. Разом з тим, відповідного висновку земельно-технічної експертизи, який би був належним і допустимим доказом в розумінні ЦПК, також не надано. Отже, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки лише скасування рішення про державну реєстрацію прав на земельну ділянку 0510100000:01:012:0252, площею 0,0582 га, не призведе в повній мірі до ефективного поновлення порушеного права позивача. Дві інші вимоги позивача - про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень інд.номер 67676244 від 19.05.2023 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0132 га, кадастровий номер 0510100000:01:012:0259 і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень інд.номер 67676419 від 19.05.2023 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0450 га, кадастровий номер 0510100000:01:012:0257, із припиненням права власності [PERSON] на вказані ділянки, також задоволенню не підлягають. Дані ділянки створені внаслідок поділу ділянки 0510100000:01:012:0252, площею 0,0582 га, тому вимоги про скасування рішення про їх державну реєстрацію є похідними від первісної вимоги і їх задоволення або відмова у задоволенні буде залежати від вирішення судом спору щодо реєстрації права власності за [PERSON] на земельну ділянку 0510100000:01:012:0252, площею 0,0582 га. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2\~ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Оскільки позивач не довів належними і допустимими доказами позовних вимог і обрав неефективний спосіб захисту, підстав для задоволення його позову немає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід залишити за рахунок позивача.

Outcome: dismissed