Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Представник позивача\~звернулась до\~суду з\~позовною заявою,\~в якій\~просить суд\~стягнути солідарно\~з\~\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~на користь\~КП «Харківські\~теплові мережі»\~вартість спожитої\~теплової енергії\~в сумі 181265 (сто вісімдесят одна тисяча двісті шістдесят п`ять) грн 18 коп. за період з 01 липня 2021 року по 28 лютого 2023 року, абонплату в розмірі 153 (сто п`ятдесят три) грн. 86 коп., плату за обслуговування внутрішньо будинкової системи в розмірі 1222 (одна тисяча двісті двадцять дві) грн 41 коп. та судові витрати у розмірі 2684 грн. В обґрунтування поданого позову представник КП «ХТМ» зазначає, що відповідачам на праві власності, а саме: договору купівлі-продажу від 02.04.2021 року належать нежитлові приміщення цокольного поверху № 1-:-15 в літ. «А-5» загальною площею 187,4 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , з централізованою системою теплопостачання, яке здійснює КП «Харківські теплові мережі. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно у грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживання теплової енергії відповідачам и на потреби опалення приміщення за адресою: [ADDRESS] , до 01 грудня 2021 року відбувалося без укладання договору, а за період з 01 грудня 2021 року правові відносини між сторонами регулюються публічним індивідуальним договором. У зв`язку з тим, що приміщення відповідачів не обладнані пристроями обліку теплової енергії, розрахунок спожитої теплової енергії зроблено згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по регулюванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Відповідно до правил визначено споживачем теплової енергії фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію за договором. Відсутність письмового договору між сторонами не є підставою для не оплати заборгованості за спожиту теплову енергію. За період користування тепловою енергією з 01 липня 2021 року по 28 лютого 2023 року відповідачами спожито теплової енергії на суму 181265 грн. 18 коп., за кожен розрахунковий період відповідачам направлялись рахунки-фактури про сплату за спожиту теплову енергію, що станом на день звернення позивача до суду з даним позовом не сплачені. Вказане вище стало підставо для стягнення коштів за послуги з теплопостачання в судовому порядку. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справи від 21 лютого 2024 року справа надійшла у провадження судді Аркатової К.В. та прийнята суддею до провадження ухвалою суду від 26 лютого 2024 року. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги представник підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачі до суду не прибули, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином. Технічна фіксація судового засідання не здійснювалась з підстав, передбачених статтею 247 ЦПК України. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, врахувавши позиції сторін, дійшов наступних висновків. За положеннями частини першої\~статті 13 ЦК України\~цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633 IV, місцева (розподільча) теплова мережа сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно з положеннями ч. 6\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633 IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Підведення централізованого опалення до стояка в межах нежитлових приміщень свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, КП «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. 31 жовтня 2021 року на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі договір), що встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу, та укладається сторонами з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 2 договору даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця www.hts.kharkov.ua. Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п. 5 Договору). Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Згідно з п. 33 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до п. 34 договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком. Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №\~830\~(Офіційний вісник України, 2019 року, № 71, ст. 2507), в редакції\~постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/808-2019-#Text (п. 30 договору). Відповідно до положень\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на споживачів покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за постачання теплової енергії; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору на постачання теплової енергії або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Відповідно до п. 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Матеріали справи не містять заяви-приєднання відповідача до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії з позивачем. Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року по справі № 6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року по справі № 751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.04.2020 року по справі № 910/7968/19, від 11.04.2018 року по справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 року по справі № 904/7377/17. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №\~344607320 від 30.08.2023 року підтверджується, що нежитлові приміщення 1-го поверху №\~162-1-:-162-6 в літ. «А-6», загальною площею 88,8 кв.м., за адресою: за адресою: [ADDRESS] належать на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 18 жовтня 2005 року. Власник в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного йому майна, в тому числі й щодо сплати послуг отриманих в нежитловому приміщенні. Система опалення приміщень за адресою: [ADDRESS] , є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача. У свою чергу заявник щомісяця направляє споживачам рахунки за послуги теплопостачання із зазначенням нарахувань за надані послуги та суми боргу. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Враховуючи те, що правові відносини між споживачем та виконавцем регулюються даному випадку\~Законом України «Про теплопостачання»,\~відповідно до якого теплова енергія\~є товарною продукцією, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання, для опалення, підігріву питної води, інших господарських та побутових потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. За правилами користування тепловою енергією № 1198 від 03.10.2007 року споживачем теплової енергії є фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Судом знайдено підтвердження в матеріалах справи, що позивач свої договірні зобов`язання виконав та здійснив відпуск теплової енергії відповідачу з 01.07.2021 року по 28.02.2023 року, що підтверджується актами підключення споживача до джерела теплової енергії. Відповідачем надано до суду докази погашення заборгованості перед позивачем: - відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 4 від 23 серпня 2023 року на суму 20000 грн. 00 коп. (призначення платежу: сплата заборгованості за вимогами по справі № 638/2930/23); - відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 3290601529792815 від 17 жовтня 2023 року на суму 10000 грн. 00 коп. (призначення платежу: сплата заборгованості за вимогами по справі № 638/2930/23); - відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 10 від 01 грудня 2023 року на суму 20000 грн. 00 коп. (призначення платежу: сплата заборгованості за вимогами по справі № 638/2930/23). Загальна сума добровільного погашення заборгованості відповідачів складає 50000 грн. 00 коп. Суд враховує надані відповідачами докази, вважає їх належними та допустимими. Відповідно до частини 6\~статті 25 Закону України «Про теплопостачання»\~у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.06.2022 року № 163 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в умовах воєнного стану» передбачено припинення нарахування плати за період з 24.02.22 року по 31.05.2022 року тільки фізичним особам, які отримують житлово-комунальні послуги в житлових приміщеннях, тому позиція відповідача щодо не застосування вказаного рішення до нарахувань по його нежитловому приміщенню не знаходить свого обґрунтування. Стаття 526 Цивільного кодексу\~передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в\~статті 11 ЦК України. Відповідно до\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Суд вбачає, що факт наявності заборгованості за період з 01 липня 2021 року по 28 лютого 2023 року, враховуючи часткове погашення боргу відповідачами, підтверджується документально належними та допустимими доказами, наявними у справі. Сума заборгованості за теплопостачання, з урахуванням доказів часткового погашення відповідачами заборгованості, складає 131265 грн. 18 коп. (181265,18 грн. - 20000,00 грн. - 20000,00 грн. - 10000,00 грн. = 131265,18 грн.) Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної оплати спожитої у спірний період теплової енергії згідно умов договору та не спростовано розрахунок нарахувань позивача належними та допустимими доказами. Щодо нарахування абонентської плати, суд зазначає наступне. Cтаттею 1\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг (далі індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до п. 32 договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Перевіривши наданий позивачем розрахунок абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 153 грн. 86 коп., суд визнає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. КП «Харківські теплові мережі» з 01.07.2021 року виконало нарахування плати за послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання та внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води. Вартість ремонту внутрішньо будинкових систем зазначена у Публічному договорі з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності , який розміщено на сайті\~www.hts.kharkov.ua. Відповідач не сплатив плату за обслуговування внутрішньо будинкових систем у розмірі 1222,41 грн. У відповідності до ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, а саме: з відповідачів підлягає стягненню на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» сума заборгованості за спожиту теплову енергію без укладання договору у розмірі 131265,18\~грн. за період з 01.07.2021 року по 28.02.2023 року, вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з теплопостачання теплової енергії, абонентська плата в розмірі 153,86 грн та плата за обслуговування внутрішньо будинкових систем в розмірі 1222,41 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у порядку\~статті 141 ЦПК України. На підставі\~Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633, ст.ст.\~64,\~67,\~68,\~162 ЖК України, ст. ст.\~257,\~322,\~541,\~543,\~638\~639,\~642 ЦК України,

Outcome: partial