Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

1. 6 серпня 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування у порядку регресу. Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.03.2022 на бул. Платонова в м. Дніпрі сталося зіткнення автомобілів марки «ВАЗ» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням відповідача, і марки «Chevrolet» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі було пошкоджено. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ» ( [PERSON] ) на пільгових умовах була застрахована позивачем, який на вимогу власника автомобіля марки «Chevrolet» сплатив останньому 30\~991,97 грн. Оскільки за кермом автомобіля марки «ВАЗ» під час дорожньо-транспортної пригоди перебував не власник автомобіля, позивач звернувся до відповідача по відшкодування половини понесених витрат. Між тим, у добровільному порядку відповідач не відшкодовує позивачеві понесені витрати, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з нього сплаченого страхового відшкодування в сумі 17\~451,87 грн (з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та неустойки), а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 1 7). 2. 9 серпня 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 3. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 4. Судом встановлено, що 16.03.2022 на бул. Платонова в м. Дніпрі сталося зіткнення автомобілів марки «ВАЗ» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням відповідача, і марки «Chevrolet» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі було пошкоджено. 5. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ» ( [PERSON] ) на пільгових умовах забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.06.2021 (поліс №АР 1609280), укладеним з позивачем (а.с.а.с. 8-звор. 10). 6. 16 березня 2022 року [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 25-звор.). 7. 27 квітня 2022 року постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, ухваленою за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 10-звор.). 8. 11 серпня 2022 року позивач сплатив власникові автомобіля марки «Chevrolet» у рахунок страхового відшкодування 30\~991,97 грн (а.с.а.с. 11 26). 9. У добровільному порядку понесені позивачем витрати відповідач не відшкодовує (а.с.а.с. 27 30). 10. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України від 01.07.2004 №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. 11. Згідно з пунктом 331.1 статті 331 Закону №1961-ІV страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. 12. За правилами, встановленими пунктом 381.1 статті 381 Закону №1961-ІV, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 132 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. 13. Пунктом 132 статті 13 Закону №1961-ІV визначено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України-учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 см3 включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. 14. За приписами частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 15. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ» була застрахована на пільгових умовах. При цьому під час дорожньо-транспортної пригоди вказаним автомобілем керував не страхувальник, а інша особа (відповідач). 16. Викладене свідчить про виникнення у відповідача обов`язку відшкодувати страховикові половину понесених страхових витрат (14\~745,98 грн), отже про обґрунтованість заявлених у справі позовних вимог. 17. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. 18. Як вбачається зі змісту укладеного договору страхування, до нього не було включено положення про розмір процентів за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивача про стягнення трьох процентів річних та відшкодування інфляційних втрат є також обґрунтованою й підлягає задоволенню. 19. Три проценти річних за несвоєчасне виконання зобов`язань з повернення коштів становить 205,48 грн, а інфляційні втрати 566,91 грн, відповідно до розрахунку, що міститься у позовній заяві. 20. Підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) у сумі 1\~933,50 грн суд не знаходить, оскільки таку вимогу позивачем у заявленому позові не обґрунтовано. 21. Розв`язуючи питання щодо відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. 22. Згідно з частиною 8\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 23. Судом встановлено, що позивач задекларував судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 7\~300,00 грн. 24. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. 25. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 26. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268). 27. Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а й за власної\~ініціативи,

Outcome: partial