Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

28.06.2024 до Ленінського районного суду надійшла заява [PERSON] , в якій він просить суд дозволити усиновити дитину [PERSON] , [INFO] , внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження [PERSON] , [INFO] , що складений відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції серії [NUMBER] від 27.03.2007 року, в якому прізвище та по-батькові дитини залишити « [INFO] » та записати усиновлювача батьком дитини, в графі «відомості про батька» вказати: батько - [PERSON] , [INFO] , зобов`язати другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції анулювати свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] від 27.03.2007 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції та після внесення змін до актового запису про народження дитини видати нове свідоцтво про народження, відповідно до рішення суду. Заява обґрунтована тим, що заявник з 05.05.2018 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , яка є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] .. На даний час вони родиною проживають за адресою: [ADDRESS] . Він має постійну роботу, працює директором фірми «Фронт», має стабільний заробіток та матеріально забезпечений, здоровий та може бути усиновлювачем. У них з дитиною склалися гарні та теплі родинні стосунки, він піклується про нього, дбає про його розвиток, матеріально утримує, любить як рідного сина, виховує його з 2018 року. Мати дитини проти усиновлення не заперечує. Вважає, що усиновлення ним сина дружини буде мати місце в якнайкращих інтересах дитини. 01.07.2024 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова заяву [PERSON] про усиновлення дитини прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі. Призначено закрите судове засідання (а.с.39). В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Заінтересована особа - [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , якого бажає усиновити заявник, в судовому засіданні зазначила, що вона з чоловіком повністю опікуються дитиною, забезпечують належні умови для проживання, навчання, розвитку. Чоловік любить її сина, відноситься до нього як до рідного. Вона повністю підтримує бажання чоловіка усиновити її сина. Біологічний батько дитини - [PERSON] позбавлений батьківських прав по відношенню неповнолітнього сина [PERSON] , 2007 року народження рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 13.02.2024. Просить суд заяву задовольнити. Неповнолітній [PERSON] був присутнім в судовому засіданні та не заперечував проти усиновлення, більше того виказав своє бажання бути усиновленим [PERSON] . Представник заінтересованої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Путінцева Л.Ю. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала суду заяву про підтримання вимог [PERSON] та про розгляд справи за її відсутністю, просила ухвалити рішення з урахуванням норм чинного законодавства (а.с.51-52). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника заінтересованої особи. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи [PERSON] , дитини, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. У відповідності до ч.2 ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Статтею 20 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1959, Генеральної Асамблеї ООН відзначено, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. За положеннями ч. 1 ст. 223 Сімейного кодексу України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Згідно з приписами частин 1, 2, 5 ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Статтею 217 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до частин 1, 3 ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. В силу приписів ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Так, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Харків, Україна, у графі батьки записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.24). 05 травня 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис №1264. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.20). Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 13.02.2024 позбавлено [PERSON] , батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 18.03.2024 (а.с.26-27). За змістом частин 1, 2 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Заявник [PERSON] народився [INFO] , отже він старший за дитину [PERSON] , [INFO] , більше ніж на 21 рік. Фактично [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та дітьми - [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 10.06.2024, довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24.06.2024, Актом обстеження умов проживання від 14.06.2024 (а.с.13,14,35). Квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває у власності заявника [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2020 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.32-34). Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 07.06.2024 КНП «Солоніцевської селищної ради «Медичний центр здоров`я + Харківського району», дитина [PERSON] , [INFO] , здоровий (а.с.30). Відповідно до висновку про стан здоров`я особи від 07.06.2024 КНП «Солоніцевської селищної ради «Медичний центр здоров`я + Харківського району» [PERSON] , 1986 р.н., є здоровим (а.с.17). Як вбачається з довідок Міського психоневрологічного диспансеру № 3 Харківської міської ради від 06.06.2024 та КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» від 05.06.2024, заявник [PERSON] наркологічних та психіатричних протипоказань до виконання обов`язків батьківства не має (а.с.15,16). З копії Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-003953113 вбачається, що [PERSON] станом на 27.05.2024 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.18). Актом обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , складеного 14.06.2024, встановлено, що умови проживання є задовільними, в квартирі наявні всі зручності, необхідні меблі та побутова техніка, для дитини [PERSON] створені належні умови для проживання, навчання, в нього окрема кімната, стосунки в сім`ї доброзичливі, люблячи (а.с.35). Дитина [PERSON] надав свою згоду на його усиновлення чоловіком його матері [PERSON] , про що зазначив у заяві від 13.06.2024 начальнику Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (а.с.31). Матір`ю дитини - [PERSON] 08.06.2024 складено заяву про згоду на усиновлення її сина - [PERSON] , [INFO] , її чоловіком [PERSON] , [INFO] , яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Л.П. та зареєстрована в реєстрі за № 976 (а.с.23). Виконавчим комітетом Харківської міської ради 19.06.2024 за № 08-15/1729/2-24 складено висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини, відповідно до якого Виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, вважає що усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с.7-8). Відповідно до ст. 313 ЦПК України при розгляді справ про усиновлення, суд зобов`язаний перевірити законність підстав останнього, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. Виходячи із змісту роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (пункт 6), вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК України в частині наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. З огляду на викладені норми закону, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає їх достатніми і зазначає, що підстав які б унеможливлювали усиновлення дитини заявником у судовому засіданні не установлено. Дослідивши у відповідності до ст.224 СК України обставини по справі у цілому, враховуючи мотиви, на підставі яких заявник бажає усиновити дитину, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки таке усиновлення відповідає інтересам дитини, провадиться для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, які заявник здатен забезпечити. Щодо вимоги про зобов`язання відділ державної реєстрації актів внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та анулювати свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 27.03.2007, суд зазначає, що в порядку окремого провадження суд не може зобов`язувати заінтересовану особу вчиняти певні дії, що суперечить самій суті інституту окремого провадження як безспірного провадження. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Відповідно до п. 1.1. цих Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. За положеннями п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові запису цивільного стану є, зокрема, рішення суду про усиновлення. Згідно з вимогами ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Зміна прізвища, імені та по батькові особи, яка усиновлена, провадиться у відповідності з положеннями ст. 231 СК України. За змістом ч. 3 ст. 314 ЦПК України за клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Суд, вураховуючи обставини по справі, а саме, що зміна по батькові, а також зміни записів про батька дитини відповідає інтересам усиновлюваної дитини, вважає можливим задовольнити заяву у частині таких змін. За вимогами статті 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. При цьому суд роз`яснює положення статті 232 СК України, відповідно до яких з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до положень ч. 1 ст. 225 СК України, ч.7 ст. 314 ЦПК України усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішенням суду. Понесені заявником судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору, відповідно до положень ч. 4 ст. 314 ЦПК України, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved