Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін 1. 09 липня 2024 року позивачка звернулась з цим позовом, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на малолітню дитину [PERSON] ( [INFO] ) у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. 2. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що відповідач не виконує свій обов`язок щодо матеріального утримання дитини, яка на даний час знаходиться на повному утриманні та забезпеченні позивачки. Відповідач аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має. 3. Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ 4. 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 28 серпня 2024 року. 5. 28 серпня 2024 року суд відклав розгляд справи з причини першої неявки в судове засідання відповідача, що був належним чином повідомлений про розгляд (поштовий конверт повернуто з віміткою "відсутній за вказаною адресою", що є місцем проживання відповідача, що зареєстровано у встановленому законом порядку. День проставлення у поштовому повідомленні відмітки - 21 серпня 2024 року (пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК УКраїни). Наступне судове засідання призначено на 17 вересня 2024 року. 6. 17 вересня 2024 року відповідач повторно не з`явився, був повідомлений належним чином про судове засідання. 7. 17 вересня 2024 року позивачка подала заяву, в якій в якій вона позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 8. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 9. Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. 10. Відповідно до частини першої, другої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. 11. Системне тлумачення частини четвертої статті 223, частини першої статті 280 ЦПК України свідчить, що вирішення питання щодо проведення заочного розгляду справи належить до дискреційних повноважень суду. 12. 17 вересня 2024 року суд згідно зі статтею 281 ЦПК України постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. 13. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи». 14. Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи та подання ними заяв про розгляд справи без участі (частина друга статті 247 ЦПК України). ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 15. 28.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Після укладення шлюбу прізвище позивачки було змінене на « [PERSON] ». Доказ: свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 28.07.2012 року. 16. Сторони є батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження [NUMBER] від 21.05.2014 року. 17. Заочним рішенням по справі №754/11513/23 від 20.09.2023 року шлюб між сторонами розірвано. 18. [PERSON] проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.08.2022 № 3003-5001975672 та довідкою від 08.08.2022 № 3003-5001975655, перебуває на її утриманні. Згоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дитини. 19. На підтвердження стану здоровя дитини позивачка надала довідку від 27.06.2024 про страхові випадки та здійснені страхові виплати по договору РО № 1612449 (термін дії договору з 14.08.2023 по 31.07.2024; застрахована особа [PERSON] ). За період з 16.09.2023 по 11.06.2024 виплачено 8 287,76 грн (страховий ризик 92А - 2.2 Захворювання ОЦІНКА СУДУ 20. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 21. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). 22. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 23. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 24. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. 25. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 26. За своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. 27. Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю - позивачем у справі, тому аліменти необхідно стягувати на її користь, а також, що відповідач є працездатною особою, доказів, які б свідчили про наявність у відповідача інших утриманців, суду не надано. 28. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). 29. Згідно частиною першою статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 30. При цьому, згідно зі частиною другою цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 31. Так, у відповідності до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2024 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить - 2563 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн. 32. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 33. Відповідач не скористався своїм правом подати заперечення щодо наведених позивачкою обставин та правових підстав позову, із посиланням на відповідні докази, в тому числі щодо стану здоров`я та матеріального становища. 34. Ураховуючи обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд першої інстанції вважає необхідним задовольнити позов у частині стягнення аліментів і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн щомісячно, що є розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в її віці. Беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність у неї статусу внутрішньо переміщеної особи, суд не обмежується мінімальним рекомендованим розміром аліментів. 35. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Outcome: approved