Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

24.07.2024 (відмітка поштового відділення) представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, де просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.04.2019, що станом на 20.07.2024 становить 14 020,36 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 20.04.2019 відповідач з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківський рахунок та платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і надав свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав [PERSON] кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, від сплати якої останній ухиляється, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення боргу в примусовому порядку. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31.07.2024 за позовом АТ «Акцент-Банк» відкрито провадження у справі з проведенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання (а. с. 52). 09.09.2024 сторони, які належним чином були повідомленні про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Одночасно із позовною заявою представник позивача надіслав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 45). У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 10.08.2024 відповідач був повідомлений про день, час та місце розгляду справі № 296/6932/24, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Верховний Суд у постановах від 13.11.2020 у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08.12.2021 у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи та він може вирішити спір по суті.\~ У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, 20.04.2019 [PERSON] з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» без зазначення інформації про використання кредитної картки, виду послуги та бажаного розміру кредитного ліміту із зазначенням про згоду позичальника про ознайомлення з договором про надання банківських послуг (а. с. 9). Відповідно до копій довідок б/н та дати їх видачі, виданих АТ «АКЦЕНТ-БАНК,\~ [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] зі строком дії до грудня 2024 року (а.с.23) Кредитний ліміт за кредитним договором від 20.04.2019 встановлено у розмірі 4000,00 грн, який 13.08.2019 збільшено до 5000,00 грн, 17.02.2020 до 10000,00 грн, 01.03.2022 зменшено до 7121,00 грн, 07.04.2023 збільшено до 13000,00 грн, 30.08.2023 зменшено до 12050,00 грн (а. с. 27). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20.04.2019, укладеним між АТ «АКЦЕНТ БАНК» та клієнтом [PERSON] , станом на 20.07.2024 становить 14\~020,36 грн, з яких: 11\~881,87 грн - заборгованість за кредитом, 2138,49 грн - заборгованість по відсоткам (а. с. 5-8). До позову долучено копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та витягу з Тарифів та умов користування кредитними картками, які не містять підпису відповідача та дати на яку вони діяли. Таким чином між сторонами існує спір з приводу кредитування, що регулюється нормами ЦК України Вирішуючи спір по суті суд виходить наступного. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Згідно частини першої статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із виписки по особовому рахунку [PERSON] слідує, що відповідач користувався кредитною карткою, виданою йому позивачем, неодноразово проводив операції зі сплати товарів і послуг та неодноразово здійснював поповнення рахунку, загалом -15878,21 грн (останній раз 10.02.2023) , що свідчить про визнання ним користування кредитними коштами, отже кредитний договір не може бути визнаний неукладеним оскільки відбулося його виконання. Крім того картку пововнювали за допомогою переказів (а. с. 11-25) Викладене узгоджується з позицією, що викладена в постанові Верховного суду у справі №356/1635/16-ц від 10.04.2019 . Разом з цим, анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 20.04.2019, що підписана сторонами, не містить відомостей щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. До позову банк надав паспорт споживчого кредиту, проте він не є невід`ємною частиною кредитного договору, що підтверджується постановою Верховного суду у справі № 393/126/20 від 23.05.2022. Також долучено витяг з Тарифів про надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ БАНК». При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Умов та правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ БАНК», а також те, що вказані документи на момент підписання відповідачем анкети-заяви містили умови щодо сплати процентів за користування кредитом, зміну процентної ставки, відповідальності за неналежне виконання умов договору саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (АТ «АКЦЕНТ БАНК»), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяги з Тарифів та Умов у редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення його позову. Без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи і Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентної ставки за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання умов договору витяги з Тарифів і Умов та правил не можна вважати складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не підписані відповідачем. Отже, недодержання письмової форми кредитного договору щодо процентної ставки та відповідальності за неналежне виконання умов договору не дає підстав розцінювати умови, прописані у витягах із Тарифів та Умов і правил, як невід`ємну складову частину змісту договору, а тому суд першої інстанції правильно не вважав надані позивачем витяги з відповідних документів складовою частиною договору, оскільки в анкеті-заяві відсутні домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами. Окрім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг із Умов та Правил надання банківських послуг, які надав банк, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Банку. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17. Із виписки по особовому рахунку [PERSON] слідує, що відповідач користувався кредитною карткою, виданою йому позивачем, неодноразово проводив операції зі сплати товарів і послуг та періодично разів здійснив поповнення рахунку. Так відповідач за період з 2004.2019 по 20.07.2024 здійснив витрати в сумі 48838,50 грн , що підтверджено випискою При цьому відповідач поповнив картку самостійно та за допомогою переказів на суму 35043,24 грн, що становить різницю 13795,26 грн ( 48838,50 грн-35043,24 грн) Крім того проводилося автоматичне списання відсотків за користування кредитним лімітом. У розрахунку заборгованості вказано, що поточна відсоткова ставка становить 46,8% , а прострочена - 93,599999999, вказані розміри відсотків не були погодженні у підписаній відповідачем анкеті-заяві від 20.04.2019. Загалом з відповідача списано 12964,23 грн відсотків за користування кредитним лімітом, що є нправомірним з огляду на те, що такі відсотки не погоджені належним чином Отже, суд вважає за необхідне зарахувати списані з карти відповідача відсотки на погашення тіла кредиту, що заявлений позивачем до стягнення, та відмовити в задоволенні позову загалом. Згідно п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволенню не підлягає судові витрати відносяться на рахунок позивача та розподілу не підлягають

Outcome: dismissed