Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення частки у спільній сумісній власності. В обґрунтування позовних вимог вказує те, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04 січня 2001 року виданого Управлінням житлового господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Прізвище відповідача - 2 на даний час змінене у зв`язку із реєстрацією нею шлюбу зі [PERSON] на [PERSON] . Зазначає, що вищевказана квартира була приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Вказана квартира складається з трьох жилих кімнат загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , складеного КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 15.12.2000 року. Вказує, що між нею та іншими співвласниками договору про визначення часток між співвласниками не укладено.\~Більше того, враховуючи неприязні стосунки, які склалися між нею та відповідачами по справі, укласти такий договір не виявляється можливим. Зазначає, що вона бажає реалізувати свої права співвласника на укладення угод не заборонених законом щодо своєї частки. Так, вона має намір подарувати належну їй частку у спірній квартирі, яку вона набула внаслідок приватизації державного житлового фонду, своїй онучці - [PERSON] , [INFO] , однак не може цього зробити, оскільки її частка у спільній сумісній власності не визначена. Це спонукало її звернутись з даним позовом до суду. Вказує, що оскільки спірна квартира належить на праві спільної власності чотирьом особам, тому її частка становить . Просить визначити, що розмір частки [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/4 частини. Представник позивача\~- адвокат Шаховський В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити. Відповідач 1 [PERSON] \~ в судове засідання не з`явилася повторно, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву не подала. Відповідач - 2 [PERSON] \~ в судове засідання не з`явилася повторно, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву не подала. Відповідач 3 [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи зі згоди представника позивача. Заслухавши думку представника позивача адвоката Шаховського В.О., дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04 січня 2001 року виданого Управлінням житлового господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Прізвище Відповідача - 2 на даний час змінене у зв`язку із реєстрацією нею шлюбу зі [PERSON] на [PERSON] . Вищевказана квартира була приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Вказана квартира складається з трьох жилих кімнат загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , складеного КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 15.12.2000 року. Між позивачкою та іншими співвласниками договору про визначення часток між співвласниками не укладено.\~Більше того, враховуючи неприязні стосунки, які склалися між позивачкою та відповідачами по справі, укласти такий договір не виявляється можливим. Позивачка бажає реалізувати свої права співвласника на укладення угод не заборонених законом щодо своєї частки. А сааме вона має намір подарувати належну їй частку у спірній квартирі, яку вона набула внаслідок приватизації державного житлового фонду, своїй онучці - [PERSON] , [INFO] , однак не може цього зробити, оскільки її частка у спільній сумісній власності не визначена. Відтак позивачка звернулася з даним позовом до суду. Оскільки спірна квартира належить на праві спільної власності чотирьом особам, тому частка позивача становить . Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Частиною 1\~ст.\~319\~ЦК України визначено, що\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до норм\~ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою\~\~передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. Згідно із положеннями ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Також\~\~слід\~\~зазначити, що згідно із\~ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Порядок та підстави визначення часток у\~\~праві\~\~спільної часткової власності\~\~ визначено\~у\~ст. 357 ЦК України. Зокрема, зі змісту\~ст. 357 ЦК України\~вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки\~\~співвласника\~\~у спільному сумісному майні. Позаяк квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , перебуває у спільній сумісній власності, то позивачка може реалізувати свої права співвласника на укладання угод, не заборонених законом, лише щодо своєї частки і лише після її визначення судом, що й стало підставою для її звернення до суду з даним позовом. На даний час вказана квартира належить позивачу та відповідачам на праві спільної сумісної власності, тобто розмір часток співвласників у праві власності не визначений, проте презюмується, що такі частки мають бути рівними. Будь-яких договорів або угод про визначення часток між співвласниками не укладено.\~ За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того, судом встановлено, що за подання даної позовної заяви до суду позивачкою [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 2 710 грн. 35 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2 710 грн. 35 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. А тому, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі по 903,45 грн. з кожного.

Outcome: approved