Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивачки [PERSON] \~-\~адвокат Боровець М.С. через «Електронний суд» подав позовну заяву до Лопатинської селещної ради Червоноградського району Львівської області (відповідач), у якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини; визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , які належали спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 011157, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №11825 від 24 січня 2001 року, що розташовані на території колишньої Миколаївської сільської ради, загальною площею 2,8862 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: - земельну ділянку, загальною площею 2,6656 га. - земельну ділянку, загальною площею 0,2206 га; судові витрати залишити за позивачкою. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що [INFO] ,\~померла мати\~позивачки,\~Спадкодавець \~ [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, увійшли земельні ділянки\~загальною площею\~2,8862\~га,\~згідно Державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~ІІІ-ЛВ\~№ 011157,\~зареєстрований в\~Книзі записів\~державних актів\~на право\~приватної власності\~на землю\~за №11825\~виданий 24\~січня 2001\~року.\~Земельні ділянки\~розташовані на\~території колишньої\~Миколаївської сільської\~ради тепер\~Лопатинської селищної\~ради Червоноградського\~району Львівської\~області та\~призначені для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила. Остання постійно проживала разом із дочкою [PERSON] без реєстрації в [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустила 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи 08 серпня 2024 року представником позивачки [PERSON] \~-\~адвокатом Боровцем М.С. через «Електронний суд» подано заяву про відкладення розгляду справи (а.с.32-33). 08 серпня 2024 року представником відповідача, селищним головою [PERSON] подано до суду заяву, в якій останній просить суд розгляд справи здійснювати без його участі, складу суду довіряє(а.с.36). 20 серпня 2024 року представником позивачки [PERSON] \~-\~адвокатом Боровцем М.С., подано заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, щодо призначення справи до судового розгляду не заперечує(а.с.40). 19.09.2024 представником позивачки [PERSON] \~-\~адвокатом Боровцем М.С., подано заяви про долучення доказів та розгляд справи у відсутності останнього(а.с.44-45,49). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 08.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження(а.с.29-30). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 08.08.2024 підготовче провадження у справі відкладено на 20.08.2024(а.с.37). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 20.08.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.41). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.11.1961 серії [NUMBER] (а.с.15). [PERSON] одружився з [PERSON] що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.07.1975. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис №14(а.с.16). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.04.2009 [PERSON] померла [INFO] в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області (а.с.17). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії серії ІІІ-ЛВ № 011157, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №11825 виданий 24 січня 2001 року, виданого на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 23.06.2000, [PERSON] є власником земельної ділянки площею загальною 2,8862 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.18-19). Довідкою Лопатинської селещної\~ради Червоноградського\~району Львівської\~області№337 від 16.06.2023 встановлено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] дійсно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 78233918 від 05.09.2024, вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася(а.с.47). Постановою державного нотаріуса, завідувача Соснівської державної нотаріальної кантори Львівської області Медведюк З.С. № 525/02-31 від 13.07.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] оскільки було пропущено 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини(а.с.21-22). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами частини 1 статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] померла [INFO] в с. Миколаїв Червоноградського району, Львівської області. Остання, до дня смерті була зареєстрований та проживала в [ADDRESS] . Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання позивачки разом з [PERSON] на час смерті останньої повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами), які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту постійного спільного проживання позивачки з мамою [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлення зазначеного факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті мами [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку у порядку спадкування) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved