Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

19.06.2024 КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 01.11.2021 по 31.01.2024 позивач надав послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення 34 за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 493 138,48 грн. За вказаний період відповідач оплату належним чином не здійснював. Претензій від відповідача щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості загальним розміром 493 138,48 грн, а також судовий збір 7 397,07 грн, повернувши надмірно сплачений судовий збір розміром 2 292,53 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи. Копію ухвали від 25.06.2024 було направлено відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом із повідомленням, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 08.07.2024 про невручення. Також, копія ухвали від 25.06.2024 разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів направлялись відповідачу за адресою надання послуг позивача. Однак, конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 07.07.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв по суті справи до суду не надходило. Також до суду не надходило клопотань про розгляд цієї справи в порядку загального провадження або з повідомленням (викликом) сторін. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке. Позивачем протягом періоду з 01.11.2021 по 31.01.2024 надавались відповідачеві послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення 34 за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя була власницею вказаного нежитлового приміщення, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.02.2023 № 323734489 (а.с. 28-29). Однак, як випливає з листа Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 06.05.2015, 25.09.2013 за р. № 4-465 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 30). Позивач протягом періоду з 01.11.2021 по 31.01.2024 надав послуги постачання теплової енергії в гарячій воді у зазначене нежитлове приміщення на загальну суму 493 138,48 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 23). Згідно з ч. 6 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020 (далі - Закон) послуги з постачання теплової енергії та гарячої води надаються згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання даних послуг, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила), послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір). Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач свої зобов`язання з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води виконував неналежним чином, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості розміром 493 138,48 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір загальним розміром 9 689,60 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розміром 7 397,07 грн. Згідно з п. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Оскільки судовий збір внесено в більшому розмірі, ніж встановлено законом, враховуючи клопотання позивача, позивачу слід повернути надмірно сплачену суму судового збору розміром 2 292,53 грн.

Outcome: approved