Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

Позивач завернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 05.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції, актовий запис №107. У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказував, що спільне життя не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, шлюбні відносини між ними припинені, у зв`язку із чим вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Спору про поділ майна немає. Окрім того, вказував, що після припинення шлюбних відносин із відповідачем їхні діти залишилися проживати з позивачем, відповідач самоусунулась від участі у житті дітей, не цікавиться ними, не утримує їх та не бере участі у їх вихованні. Позивач забезпечує дітей всіма необхідними побутовими речами, створив належні умови для їхнього проживання. Також, 05.07.2024 року між сторонами укладено договір мж батьками щодо здійснення виховання та визначення місця проживання дитини. Окрім того, просив встановити факт самостійного утримання та виховання дітей, так як в подальшому можуть виникнути обставини необхідності оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується одним із батьків. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання та утримання ним дітей. У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо його задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 05.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції, актовий запис №107 (а.с.11). У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.12-15). Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей батьком, суд зазначає наступне. Так, в обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що встановлення даного факту необхідно заявнику з метою оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується одним із батьків. Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявником, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. На підтвердження обставин самостійного виховання [PERSON] малолітніх дітей, судом досліджуються наступні документи: Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 05.07.2024 року, сторони визначились, що діти будуть проживати разом із батьком, на його самостійному вихованні та утриманні (а.с. 23). Згідно Довідки №01-12/150 від 28.06.2024 року вбачається, що донька позивача навчається у 8 класі та участь у шкільному житті дитини приймає батько (а.с.16). Спільне проживання позивача із дітьми в [ADDRESS] підтверджується актом №111 від 04.07.2024 р., Двідкою №815 від 03.07.2024 р. (а.с.21-22). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] займається без участі матері вихованням та утриманням дітей (а.с.24-27). Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зіст. 160 СК Українимісце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено та не заперечувалось [PERSON] те, що малолітні діти проживають з своїм батьком, який створив всі умови для їхнього проживання, здійснює опіку над ними, доглядає та піклується про їхній стан здоров`я. Діти проживають окремо від матері. За таких обставин, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved