Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

05.07.2024 року представник позивача, адвокат Кириченко О.О., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. 20.08.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що [INFO] , у віці 88 років, в с. Яковлівка Олександрівського району Донецької області помер громадянин [PERSON] . В зв`язку зі смертю останнього на території Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області (яка нині увійшла до складу Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області) відкрилася спадщина, яка наразі складається з житлового будинку\~(знадвірними побудовами та господарськими спорудами) за [ADDRESS] . По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишив. Заявник є онуком спадкодавця по лінії батька - [PERSON] , який помер раніше за спадкодавця (в 1975 році), та відповідно - спадкоємцем свого померлого діда за правом представлення (ст. 1266 Цивільного кодексу України. \~ \~ \~ \~ З метою реалізації свого законного права на спадкування за законом після смерті діда спадкового майна позивач звернулися до державного нотаріуса Олександрійської державноїнотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з відповідною заявою про прийняття спадщини, в результаті чого нотаріусом було заведено спадкову справу за №20/2019. 11.02.2020 року нотаріусом була прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дії, відповідно до положень якої позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з причин ненадання позивачем нотаріусу правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спірного Спадкового майна спадкодавцю. \~ \~ \~ \~ 12.06.2024 року за замовлення позивача КП «Краматорське районне БТІ» було проведено технічну інвентаризацію спірного домоволодіння, за результатами якої самовільно побудованих чи аварійних будівель та споруд виявлено не було, про що БТІ було складено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, в якому зазначений рік побудови спірного домоволодіння - «1963». Позивач по справі стверджує, що будівництво спірного домоволодіння було розпочато його дідом в 1963 році на виділеній для цих цілей земельній ділянці, які спадкодавцем приватизована не була. Позивач має впевненість, що спадкодавець за життя не отримував правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння, а якщо й отримував - то вони були втрачені ще за життя спадкодавця, з незалежних від нього (позивача) та невідомих йому причин, і на даний час позивач по справі не має можливості оформити правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння та успадкувати вказане спадкове майно в належний спосіб. Просить визнати за ним право приватної власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, надавши пояснення, відповідні викладеним в позові. Представник відповідача староста Михайлівського старостинського округу Толстошеєва Т.Я., повідомлена належним чином у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.36-38). Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ [INFO] , у віці 88 років, в с. Яковлівка Олександрівського району Донецької області помер громадянин [PERSON] (а.с.10). \~ \~ \~ \~Померлий доводився позивачу дідом (а.с.5-9). 11.02.2020 року державним нотаріусом Олександрійської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з причин ненадання позивачем нотаріусу правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спірного Спадкового майна спадкодавцю. (а.с.22). Відповідно до технічного паспорту виданого КП «Краматорське районне БТІ» 12.06.2024 року, проведено технічну інвентаризацію будинку [ADDRESS] .\~За результатами якої самовільно побудованих чи аварійних будівель та споруд виявлено не було, про що БТІ було складено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, в якому зазначений рік побудови спірного домоволодіння - «1963» (а.с.11-13). Відповідно до довідок БТІ від 12.06.2024 року № 366 та 367, інвентаризаційна вартість спірного домоволодіння на момент обстеження складає 63830 грн., самовільні будівлі та споруди не виявлені, технічні показники будинку не змінились (а.с.14), право власності на будинок не зареєстроване (а.с.15). Згідно довідок Олександрівської селищної ради від 26.06.2024 року, [PERSON] , який є власником будинку [ADDRESS] , з приводу приватизації земельної ділянки на якій розташований вказаний будинок до селищної ради не звертався (а.с.16-17). Згідно з даними книги погосподарського обліку (форма №1) за 2024 рік, спірне домоволодіння наразі зареєстроване за померлим [PERSON] (а.с.18-19). 15.02.2019 року за заявою позивача державним нотаріусом Олександрійської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заведено спадкову справу за №20/2019, після смерті [PERSON] (а.с.20). Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються визнання права власності в порядку спадкування за законом. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. За вимогами\~ст.\~1216\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст. 1225 ЦК). Спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За вимогами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Відповідно до вимог зазначених в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами). Таким чином, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ, підтверджуючий право власності спадкодавця на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно підлягає захисту, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України. Суд дійшов до висновку, що житловий будинок був збудований та належав спадкодавцю, незалежно від відсутності реєстрації\~об`єкта\~нерухомості за\~спадкодавцем.\~ Житловий будинок має задовільний стан і є придатним для проживання (а.с.11-19). Розглянувши вимоги позивача та його представника про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлої матері, позивач, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, прийняв спадщину, спадковий будинок був побудований у 1963 році, та розташований на земельній ділянці, яка не була приватизована спадкодавцем. На підставі викладеного,

Outcome: approved