Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (надалі - АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 81 640,47 грн.. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 10.04.2019року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001284723901, згідно якого банк надав позичальнику кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на його банківську картку, який згодом було збільшено до 50\~000,00 гривень. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконав, у зв`язку з чим станом на 01.02.2024 року виникла заборгованість у розмірі 81 640,47 гривень, з яких: - 49 950,19 грн. заборгованість за кредитом; - 31 690,28 грн. заборгованість за відсотками. Зазначену суму заборгованості АТ «ПУМБ» просить стягнути з відповідача, а також покласти на нього судові витрати. Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 96). В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, одночасно позов підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 10.04.2019року [PERSON] шляхом підписання заяви № 2001284723901 приєднався до договору комплексного банківського обслуговування АТ «ПУМБ», відповідно до якої банк відкрив позичальнику картковий рахунок, на який було встановлено кредитний ліміт у розмірі 7 000,00 гривень, а позичальник же, в свою чергу, зобов`язався на умовах визначених договором здійснювати платежі направлені на погашення кредитної заборгованості та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 47,88 % (а.с. 18). У відповідності до довідки без дати та номеру до кредитного договору № 2001284723901 від 10.04.2019 року, кредитний ліміт відповідача 03.03.2022 року було збільшено до 50\~000,00 гривень (а.с. 53). АТ «ПУМБ» зі своєї сторони повною мірою та належним чином виконав умови кредитного договору, що підтверджено випискою по картковому рахунку відповідача за період часу з 10.04.2019 року по 01.02.2024 роки, із якої вбачається, що [PERSON] тривалий час безперервно та активно користувався кредитними коштами, знімав з банківської картки готівку, розраховувався у магазинах, здійснював платежі по погашенню заборгованості (а.с. 59-76). Однак, [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним договором виконував не належним чином та не повною мірою, внаслідок чого, за розрахунком банку, станом на 01.02.2024 року виникла заборгованість у розмірі 81 640,47 гривень, з яких: - 49 950,19 грн. заборгованість за кредитом; - 31 690,28 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 54-58). При цьому, станом на момент розгляду справи, даних про погашення відповідачем вищевказаної заборгованості за кредитом, матеріали справи не містять. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, в силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу\~України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст. ст.\~76-81\~ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем в позові. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов АТ «ПУМБ» обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 2001284723901 від 10.04.2019 року, що виникла станом на 01.02.2024 року у розмірі 81 640,47 грн.. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved