Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

В червні\~2024\~року Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Споживчий\~центр» (далі\~ позивач)\~звернулося до\~Фастівського міськрайонного\~суду Київської\~області через\~систему «Електронний\~суд» з\~позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22.05.2023-100001775 від 22.05.2023 в розмірі 19 080,00 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.05.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 22.05.2023-100001775. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором у сумі 9 000,00 грн. Відповідач свої обов`язки за вказаним договором належним чином не виконав, не повернув кредит та проценти за користування кредитом у загальній сумі 19 080,00 грн., з яких: заборгованості по тілу кредиту 9 000,00 грн., проценти за користування кредитом 10 080,00 грн., що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 31 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 08.08.2024 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив в задоволенні позову ТОВ «Споживчий центр»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості відмовити, зазначивши, що встановлена кредитним договором від 22.05.2023 року відсоткова ставка суперечить вимогам ч. 5 ст. 8 «Про споживче кредитування» відповідно до якого максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. 13.08.2024 року представником позивача подана відповідь на відзив, відповідно до якої просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вказуючи, що твердження відповідача про те, що нарахування процентів згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у максимальному розмірі денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, - не відповідає дійсності, оскільки дану статтю доповнено частиною п`ятою згідно Закону № 3498-IX від 22.11.2023 р., який прийнятий після укладення та нарахування процентів по кредитному договору № 22.05.2023-100001775 від 22.05.2023 року, а також надавши додаткові документи. 20.08.2024 року відповідачем подане заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого просив в задоволені позову відмовити. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 22 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 22.05.2023- 100001775 шляхом обміну електронним повідомленнями, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти). Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: - пропозиція про укладення кредитного договору (оферти); - заявка сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором; - відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті. Крім того, позичальником підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту. Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до Кредитного договору № 22.05.2023- 100001775 від 22.05.2023, з яким він попередньо уважно ознайомився. Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Крім того, при оформленні кредиту [PERSON] було заповнено анкету позичальника. Для підписання і укладення цього правочину був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача. Відповідно до заявки від 22.05.2023 року, сума кредиту 9 000,00 грн., строк, на який надається кредит 42 дні з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 02.07.2023 року, за процентною ставкою "Економ" у розмірі 2% за 1 день користування кредитом протягом первинного періоду (протягом перших 14 днів) та за процентною ставкою "Стандарт" у розмірі 3% за 1 день - протягом всього строку кредиту крім первинного періоду та "Економ". Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України). Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредит у розмірі 9 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про переказ коштів від 22.05.2023 року. Матеріалами справи доведено, що позичальник свої обов`язки за вказаним договором належним чином не виконав, не повернув отримані кошти та проценти за користування кредитом. У даній справі кредитодавцем ставиться питання стягнення 19 080,00 грн., з яких 9 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 10 080,00 грн. проценти за користування кредитом. Як вбачається із умов кредитного договору, наданого розрахунку та відповіді на відзив, розмір процентів з 22 травня 2023 року по 02 липня 2023 року було розраховано за процентною ставкою "Економ" у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом протягом первинного періоду (протягом перших 14 днів) (9 000,00 грн./день * 2% *14 днів = 2 520 грн.) та за процентною ставкою "Стандарт" у розмірі 3% за 1 день - протягом всього строку кредиту крім первинного періоду та "Економ" (9 000,00 грн./день *3% * 28 днів = 7 560,00 грн.). Таким чином, даючи юридичну оцінку доказам, суд дійшов висновку, що відповідач отримав кредитні кошти, але свої зобов`язання по їх поверненню та сплати відсотків належним чином не виконував, а отже зобов`язаний повернути позивачу борг в загальному розмірі 19 080,00 грн., у зв`язку з чим позов слід задовольнити. При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що встановлена кредитним договором від 22.05.2023 року відсоткова ставка суперечить вимогам ч. 5 ст. 8 «Про споживче кредитування» відповідно до якого максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. При цьому, суд зауважує, що вказаний кредитний договір є чинним, ніким зі сторін не оспорюється, а тому в силу Закону є обов`язковим для виконання. Так,\~з огляду\~на положення\~п.\~17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», положення ч. 5 ст.\~8\~вказаного Законущодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України"Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Так протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Окрім того, частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І\~цього Законупоширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір № 22.05.2023-100001775 був укладений 22.05.2023 року, тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» (№ 3498-ІХ від 22.11.2023 року), а також строк дії вищевказаного договору закінчився 02.07.2023 року та продовження строку кредитування не відбувалось. За таких обставин, застосування відповідачем при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором денної відсоткової ставки на рівні 1 % є безпідставним. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., сплаченого при подачі позову з врахуванням пониженого коефіцієнта 0,8.

Outcome: approved