Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що 29 липня 2009 року позивач уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 427. Однак, з часом стосунки між подружжям погіршились, подружня довіра закінчилась, вони почали жити окремо, що в сукупності призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними. Під час шлюбу у сторін народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спір щодо проживання дітей відсутній. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить правам та інтересам позивача та відповідачки. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, однак, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив також, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак, подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає і просить розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, 29.07.2006 [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб. За час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а також син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції. Як вбачається з матеріалів справи, подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, бажання змінити відносини між подружжям та неодноразові спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, шлюбних стосунків сторони між собою не підтримують. Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, згідно з якою, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.\~49\~ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, враховуючи всі обставини справи в сукупності, повне визнання позову відповідачкою, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висноку, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позов слід задовольнити, а шлюб\~розірвати. Крім того, враховуючи визнання позову відповідачкою, відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % сплаченої ним при поданні позову суми судового збору, а також, згідно з ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача 605,60 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved