Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач звернуся до суду з позовом і просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 477 434 грн., 50000 грн. моральної шкоди, а також понесені ним судові витрати зі сплати судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27.03.2010 року сталося зіткнення автомобіля позивача з автомобілем під управлінням третьої особи [PERSON] - працівника підприємства відповідача, вина якого у вчиненні ДТП доведена. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілеві позивача було завдано механічних ушкоджень, здоров`ю позивача було завдано ушкодження, він зазнав матеріальної та моральної шкоди у зазначеному розмірі. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 27.11.2018 року прийнято до свого провадження цивільну справу [PERSON] до URLEP d.o.o., страхової компанії «Завровалініка Марібор», третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, та моральної шкоди,. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції. Згідно відзиву на позовну заяву представник страхової компанії «Завровалініка Марібор», в задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З письмової згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27 березня 2010 року близько 11-55 год. на автодорозі Київ-Чоп Пустомитівського району Львівської області, третя особа [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем Мерседес-Бенц, н/знак [NUMBER] , що належить відповідачеві, при здійсненні розвороту, не надав переваги транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ауді А-6, н/знак [NUMBER] , під керуванням позивача у справі, що належить позивачеві на праві власності. У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілеві позивача було завдано механічних ушкоджень, позивач тривалий час не мав можливості ним користуватись, він зазнав матеріальної та моральної шкоди. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 березня 2010 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльності майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала. Ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, заподіяна при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується особою, з вини якої шкода була заподіяна. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 14 Постанови № 4 Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Розмір матеріальної збитку, заподіяного транспортному засобу визначається підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 р. за № 142/5/2092. Відповідно до висновку №254 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди по автомобілю Ауді А-6, н/знак [NUMBER] , виконаного 29.04.2010 року суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] , про проведення якого відповідач повідомлявся, розмір відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 181207,95 грн. Доводи позивача відповідачем не спростовані належними і допустимими доказами, заявлення вимог безпосередньо до підприємства, працівником якого завдано шкоди, є правом позивача. Таким чином судом достовірно встановлено, що винні дії водія підприємства відповідача знаходяться в прямому причинному зв`язку із заподіяною позивачеві матеріальною та моральною шкодою. У 2012 році позивач звернувся до Суворовського районного суду м. Одеса з позовом до компанії URLEP d.о.о., треті особи [PERSON] , МТСБУ про відшкодування шкоді завданої джерелом підвищеної безпеки. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2014 р. позов задоволено частково. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 8 липня 2014 р. рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позов відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 жовтня 2014 р. рішення апеляційного суду Одеської області від 8 липня 2014 р. скасовано, справа передана на новий розгляд до суду апеляційне інстанції. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.07.2015 р. рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2014 р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові [PERSON] відмовлено. У Рішенні апеляційного суду Одеської області від 13.07.2015 р. вказано, що «враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що звернення до суду з позовом де відповідача є передчасним». Приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага. За змістом ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно зі ст. 1192 Цивільного кодексу України існує два способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування майнової шкоди в натурі або у вигляді збитків. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до договору страхування цивільна відповідальність відповідача застрахована страховою компанією «Заваровальниця Марібор». Крім того, оцінка завданої позивачу шкоди проводилась на підставі вимог діючого законодавства, зокрема Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 р. за № 142/5/2092. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.40 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди: на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», заподіяної власниками та / або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та /або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат « Зелена картка», виданий від імені страховиків членів МТСБУ території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільної - правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн- членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», за інших обставин і визначених чинним законодавством про цивільно - правову відповідальність Позивач звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди та у жовтні 2015р. отримав страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. відповідно до лімітів відповідальності страховика, встановленою законодавством України. Відповідальність Відповідача застраховано у страхової компанії « Заваровалніка Марібор», що підтверджено Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.07.2015 р., в якому встановлено, що згідно відповіді страхової компанії « Заваровалніка Марібор» наданої до суду апеляційної інстанції, представником відповідача, вбачається, що страхова компанія підтвердила покриття лімітів відповідно до страхового поліса 524-0087662, грін карта SLO -03/2466476 в сумі 750 000 євро для покриття збитків, які виникли в результаті аварії, для сторін, які постраждали. Згідно Звіту № 254 від 29 квітня 2010 р. авто технічної експертизи розмір вартості запчастин для ремонту пошкодженого автомобілю складає 152 296,23 грн., що за офіційним курсом НБУ 7,9259 грн./дол. є 19215 дол. Ч. 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні визначено грошових ; еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, станом на 10.02.2016 р. розмір матеріального збитку складає: 19 215 *25,9445 = 498 523 грн. вартість частин, вартість робіт та матеріалів 28 911 грн., що становить загальну суму 527 434 грн. Відповідно до ст.. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплат (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином Відповідачі повинні сплатити 527 434 грн. - 50 000 грн. = 477 434 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 50000 грн. суд зазначає наступне. Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача. Відповідно до ч. 2ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як зазначено в п. 3 Постанови від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) » із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє стверджувати, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з того, що сам по собі факт ДТП є психотравмуючою подією для людини, безумовних моральних страждань зазнає людина і при неможливості вести звичний спосіб життя через пошкодження свого майна. Судом встановлено, що внаслідок порушення правил безпеки руху відповідачем [PERSON] позивачу були спричинені моральні страждання, які полягали у моральних стражданням з приводу пошкодження належного йому майна, а також душевних стражданнях, перенесених у зв`язку з настанням ДТП. Однак, виходячи з розміру заявленої позовної вимоги, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн. оцінені ним суб`єктивно і є завищеними. Таким чином, встановивши, що позивачу протиправними винними діями відповідача була заподіяна моральна шкода, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача [PERSON] моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., що на думку суду відповідає характеру та обсягу перенесених позивачем моральних страждань. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 5 275 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial