Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в розмірі 173\~335,00 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.07.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8247244. Кредитний договір був укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до Кредитного договору, порядок (технологія) укладання договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. 27.10.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 27.10.2023 до договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 78550,00 грн, з яких: 20000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 57150,00 грн сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн заборгованість за комісією. Відповідно до 1.3 Договору факторингу, ТОВ «МІЛОАН» зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.10.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 01.07.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100732170. Кредитний договір був укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до Кредитного договору, порядок (технологія) укладання договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. 27.10.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 27.10.2023 до договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 78550 грн, з яких: 20000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 57150,00 грн сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн заборгованість за комісією. Відповідно до 1.3 Договору факторингу, ТОВ «МІЛОАН» зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.10.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Також, 02.07.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5789911. 15.11.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №15-11/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 15.11.2023 до договору факторингу №15-11/2023 від 15.11.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16235,00 грн, з яких: 5000,00,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11235,00 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 2.1.7 Договору факторингу, на день укладання договору право вимоги, яке відступається за цим договором, не перебуває у заставі, дійсно має місце заборгованість боржника перед клієнтом, що ця заборгованість виникла на законних підставах (незалежно від наявності факту прострочки зобов`язань з боку боржників , але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), що вона повністю не погашена, не прощена, не стягнена, а також, що права вимоги повернення заборгованості по боржникам не відступлені клієнтом третім особам, клієнтом не укладено угод про зміну зобов`язань по поверненню такої заборгованості іншими зобов`язаннями. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15.11.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. З огляду на зазначене позивач просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитними договорами та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 13 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за зареєстрованим місцем проживання, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст.7 ЦПК України\~передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.07.2023 [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» уклали кредитний договір №8247244 в електронній формі в інформаційно-комунікаційній системі Товариства, відповідно до умов якого, узгоджено суму кредиту - 20000,00 грн на 105 днів, з яких протягом 15 днів пільгового періоду нараховуються 1,05 % протягом поточного 3,00 %, комісія за надання кредиту 1400,00 грн. Такі ж умови кредитного договору узгоджені у паспорті споживчого кредиту №8247244. 27.10.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.26-28). Відповідно до реєстру боржників №1 від 27.10.2023 до договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 78550,00 грн, з яких: 20000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 57150,00 грн сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн заборгованість за комісією (а.с.31). 01.07.2023 [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» уклали кредитний договір №100732170 в електронній формі в інформаційно-комунікаційній системі Товариства, відповідно до умов якого узгоджено суму кредиту - 20000,00 грн на 105 днів, з яких протягом 15 днів пільгового періоду нараховуються 1,05 % протягом поточного 3,00 %, комісія за надання кредиту 1400,00 грн. Такі ж умови кредитного договору узгоджені у паспорті споживчого кредиту №100732170. 27.10.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.26-28). Відповідно до реєстру боржників №2 від 27.10.2023 до договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 78550 грн, з яких: 20000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 57150,00 грн сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн заборгованість за комісією (а.с.32). 02.07.2023 відповідач [PERSON] Уклав із ТОВ «МАНІФОЮ» договір позики №5789911 в електронній формі, підписаний електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, надісланим на номер моб. телефону Відповідача в особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства. Відповідно до умов договору №5789911 узгоджено суму кредиту - 5000,00 грн на 30 дні, з базовою пооцентрною ставкою 2,49000% та основною процентною ставкою 3,0000%. Такі ж умови кредитного договору узгоджені у паспорті позики №5789911(а.с.39-43). 15.11.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №15-11/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 15.11.2023 до договору факторингу №15-11/2023 від 15.11.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16235,00 грн, з яких: 5000,00,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11235,00 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до частини першої статті 509\~ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сум упозики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Згідно з ч. 1, 2 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1ст. 526 ЦК України). В силу приписів ч. 1ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За правилом частини першої ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст.\~207\~ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Як закріплено у ч. 1ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів врегульовані Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно з п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. (ч. 3, 4ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа, що закріплено в ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1ст. 510 ЦК України). Законодавством передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Так, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно зі ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст.\~517\~ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, матеріалами справи підтверджується факт існування в [PERSON] перед позивачем заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, яка ним добровільно не сплачується. Станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів сплати ним зазначеної суми заборгованості за кредитами. Відповідач допустив неналежне виконання зобов`язання за кредитними договорами, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаних договорах в загальній сумі становить 45\~000,00 грн і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) дійшла висновку, що припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на зазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів визначених змістом кредитних договорів після закінчення строку дії цих договорів, є необґрунтованими, оскільки в охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України. У цій справі ТОВ «ФК «ЄАПБ» не заявляло вимог про стягнення процентів за користування позикою згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору №8247244 становить 3150,00 грн за період з 01.07.2023 по 16.07.2023, виходячи з розрахунку: 20000,00 грн (тіло кредиту) х 1,05% (базова відсоткова ставка)/ 100% х 15 днів (строк позики). Крім того, розмір відсотків відповідно до умов договору №100732170 становить 3150,00 грн за період з 01.07.2023 по 16.07.2023, виходячи з розрахунку: 20000,00 грн (тіло кредиту) х 1,05% (базова відсоткова ставка)/ 100% х 15 днів (строк позики). Щодо кредитного договору №5789911 від 02.07.2023, суд дійшов наступного висновку. Згідно Додатку № 1 орієнтовна загальна вартість позики становить 16235,00 грн, яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 5000,00\~\~грн та заборгованості за відсотками - 2689,2 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». До того ж, розмір відсотків відповідно до умов договору №5789911 становить 1875,00 грн за період з 02.07.2023 по 20.09.2023, виходячи з розрахунку: (5000,00 грн. х 1,25000% = 62,5 грн. х 30 дн) Нарахування прострочених процентів поза строком кредитування є необґрунтованим та перевищує загальну вартість кредиту. Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісійними винагородами, то суд вважає, що ця вимога не є правомірною, оскільки у Постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача установлено, що позивачем нараховано відповідачеві до сплати комісію за обслуговування кредитної заборгованості без зазначення, які саме дії кредитодавця входять до такого обслуговування, яку позивач просить стягнути з відповідача, - підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача комісії за договором суд не вбачає. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Частиною 1 ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позов задоволено частково судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 929,00 грн виходячи з розрахунку: 53175*100%/ 173335=30,67%, 30,67%*3028,00/ 100%=929,00).

Outcome: partial