Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

У квітні 2024 року позивач [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 08.08.1987 Палацем одруження «Дзержинський» м. Харків, актовий запис №2116. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 08.08.1987 перебуває у шлюбі з відповідачем. Малолітніх дітей та дітей з інвалідністю від шлюбу не мають. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведуть, зв`язку з відповідачем немає, тому розірвати шлюб через органи РАЦС немає можливості, строк на примирення просить не надавати, наміру відновлення сімейних відносин не має, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 01.05.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримав, обставини викладені в позовній заяві підтвердив, просив позовні вимоги задовольнити, оскільки сторони тривалий час не проживають, примирення сторін неможливе. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду подавав, тому суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 08.08.1987 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Палацем одруження «Дзержинський» м. Харків, актовий запис №2116. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.14). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали припинення шлюбно-сімейних відносин, відсутність ведення спільного господарства, примирення між сторонами неможливе. За змістом ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved