Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 травня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 00226-05/2023, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 12 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «Інвеструм Груп» (раніше ТОВ «ФК «Інвеструм») було укладено договір факторингу № 12062023, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «Інвеструм Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27122023-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 20 198,00 грн, з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 198,00 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того, 28 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] було укладено в електронній формі кредитний договір № 102684536. 28 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 28 вересня 2023 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 11\~466,00 грн, з яких: 2\~700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8\~367,00 грн сума заборгованості за відсотками; 399,00 грн сума заборгованості за комісією. Всупереч умовам вказаних договорів, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання. Після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до [PERSON] , останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Враховуючи вказані обставини, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 31 664,00 грн і судові витрати. За ухвалою суду від 26 липня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; відповідач відзив на позов суду не направив. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] було укладено в електронній формі договір про споживчий кредит № 102684536, який підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора Z88976, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3 000,00 грн, строком кредитування 105 днів, який складається із пільгового періоду, що становить 15 днів і починається із дати видачі кредиту та завершується 13 травня 2023 року, та поточного періоду, що становить 90 днів і настає з наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 11 серпня 2023 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 1,40% за кожен день користування позикою під час пільгового періоду та 3% за кожен день користування позикою під час поточного періоду; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду визначені в розмірі 630,00 грн, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду визначені в розмірі 8\~100,00 грн; комісія за надання кредиту встановлена в розмірі 399,00 грн, яка нарахована за ставкою 13,30% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 12\~129,00 грн (а.с. 26-31, 32, 30, 106). 28 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 від 28 вересня 2023 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 11\~466,00 грн, з яких: 2\~700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8\~367,00 грн сума заборгованості за відсотками; 399,00 грн сума заборгованості за комісією (33-37). Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 102684536 станом на 31 травня 2024 року становить 11\~466,00 грн, і складається із: 2\~700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8\~367,00 грн сума заборгованості за відсотками: 399,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с. 38). Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки він не спростований відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Законом України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з абз. другим частини другої статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11\~466 гривень, яка складається із: 2\~700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8\~367,00 грн сума заборгованості за відсотками: 399,00 грн сума заборгованості за комісією. Щодо вимог про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 00226-05/2023, укладеного 01 травня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і [PERSON] суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 01 травня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 00226-05/2023, який було підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора W2967, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000,00 грн, строком кредитування 25 днів до 25 травня 2023 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 726,35% річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% на добу; загальна вартість кредиту становить 14\~975,00 грн і складається із: 10\~000,00 грн сума кредиту за договором, 4\~975,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 7-13). Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, обґрунтовував свої вимоги в тому числі тим, що 12 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «Інвеструм Груп» (раніше ТОВ «ФК «Інвеструм») було укладено договір факторингу № 12062023, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «Інвеструм Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27122023-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 20 198,00 грн, з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 198,00 грн сума заборгованості за відсотками. Зі змісту договору факторингу № 12062023, укладеного 12 червня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і ТОВ «Аванс Кредит» вбачається, що на підставі цього договору фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, відповідно до акту прийому-передачі (додаток № 2 до договору), а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому (п. 1.2. договору). Згідно з п. 2.1. для реалізації фактором придбаних ним прав клієнт під час підписання цього договору передав на електронну пошту фактора або кур`єрською доставкою на електронному носієві фактору реєстр боржників за формою, встановленою у додатку № 1 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників, та наступні документи: - оригінали основних договорів; - підтвердження видачі кредиту по основним договорам боржникам; - розрахунки заборгованості станом на день відступлення; - перелік контактних даних близьких та довірених осіб боржників, які надані боржниками у процесі укладення та виконання основних договорів, та персональні дані самих боржників; - документи, на підставі яких було проведено ідентифікацію та верифікацію боржників. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Основними засадами цивільного судочинства згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України є змагальність та диспозитивність. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного процесу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Вказані норми кореспондуються зі статтею 81 ЦПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів. Згідно з вказаною нормою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Однак, позивачем не надано належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження відступлення ТОВ «Аванс Кредит» і набуття ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 00226-05/2023 від 01 травня 2023 року. Позивачем не надано ні акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, ні самого реєстру боржників до договору факторингу, які є невід`ємною частиною вказаного вище договору. З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог у цій частині, оскільки позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факт набуття ТОВ «ФК «Інвеструм», а в подальшому й самим позивачем права вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 00226-05/2023 від 01 травня 2023 року. Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 096,48 грн, виходячи з розрахунку: 11 466,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 3 028 грн (сума сплаченого судового збору) / 31 664,00 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial