Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , котра померла [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на ту обставину, що вона є спадкоємицею за заповітом, однак позбавлена можливості оформити спадкові права на спірне майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання представник позивачки направив клопотання розглядати справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідачі направили клопотання про розгляд справи за відсутності, позов визнали у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з відповідної частини житлового будинку [ADDRESS] . Означений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами мав статус колгоспного двору, в якому станом на 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані члени колгоспного двору позивачка, її батько [PERSON] та її мати [PERSON] . Згідно з ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності. За правилами ст. 123 ЦК Української РСР 1963 року, розмір частки члена двору встановлюється виходячи із рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні відмовлено у зв`язку з недовгочасним перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Таким чином померлій [PERSON] за життя належала 1/3 частина житлового будинку [ADDRESS] . За життя остання зробила заповідальне розпорядження, змістом якого заповіла відповідачам, котрі є рідними сестрами позивачки, земельну ділянку площею 2.19 га, а все інше майно з чого б воно не складалося, заповіла позивачці. З метою оформлення зазначеної спадщини позивачка звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори. Однак, постановою від 19.06.2024 року № 24/02-31, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок. У відповідності до норм Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України), заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). При цьому, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1278 Цивільного кодексу України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Ст. 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, [PERSON] фактично прийняла зазначену вище спадщину, однак, виходячи з того, що відсутня державна реєстрація права власності житлового будинку [ADDRESS] , позивачка не може оформити спадщину, а тому змушена звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved