Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору без номеру від 28.01.2022 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 28.01.2022 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 12/25, тип Карта "Універсальна", строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка, відсотків річних 42,0 %, тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Відповідач станом на 25.02.2024 року має заборгованість - 30669,91 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 26050,48 грн, та заборгованість за простроченими відсотками - 4619,43 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.01.2022 року в сумі 30469,14 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.2024 року матеріали цивільної справи передано на розгляд до Маловисківського районного суду Кіровоградської області в порядку ст.31 ЦПК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.05.2024 року вказану справу передано судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердіновій А.В. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24.05.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 18.06.2024 року на виконання ухвали суду представником позивача усунено недоліки зазначені в ухвалі від 24.05.2024 року. Ухвалою судді Бадердінової А.В. від 19.06.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача, відповідно до заяви про усунення недоліків позовної заяви, зареєстрованої судом 18.06.2024 року за вх.6381, подав клопотання відповідно якого, просила розгляд справи провести за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 25.07.2024 року та 10.09.2024 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від неї не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Заперечення від сторін проти заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, та є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 28.01.2022 року [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції , що діяла на дату підписання і розміщена на сайті банку, яка окрім анкетних даних відповідача також містить:1. Істотні умови Договору «Кредитні картки»; 2. Істотні та інші умови Договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка»; 3. Преамбулу, яка містить також умови. У заяві зазначено, що відповідач, який діє на підставі власного волевиявлення, згідно ст.\~634\~ЦК України приєднується до розділів «Загальні положення», «Кредитні картки», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил надання банківських послуг АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ ПРИВАТБАНК (далі - Договір), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом встановлені в цьому Договорі та зобов`язуються іх належним чином виконувати. Пунктом 2.1.1.3.5 кредитного договору встановлено, що сторони узгодили, що в разі порушення клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180 днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180 дент з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180 день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Відповідно до п. 2.1.1.2.12 кредитного договору сторони дійшли згоди, що в разі настання обставин передбачених п. 2.1.1.3.5 договору, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з порушення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі : 60% - для картки «Універсальна». На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 12/25, тип - «Універсальна». Відповідно до виписки за договором б/н за період 01.01.2022- 10.03.2024 виданої на ім`я [PERSON] , підтверджується факт користування кредитною карткою № [NUMBER] . Виписка з карткового рахунку відповідача [PERSON] вказує, що отриманою карткою відповідач активно користувалася, грошові кошти використовувала для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, а отже, прийняла запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу. Відповідно до Постанови Національного банку №705 від 05.11.2014 року "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Таким чином, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020 року справа №456/3643/17 провадження № 61-9882 св20. Відповідач порушив зобов`язань за кредитним договором та станом на 10.03.2024 року має заборгованість 30669,91 грн. Із розрахунку заборгованостi за договором № б/н вiд 28.01.2022 року, укладеного мiж ПриватБанком та клiєнтом [PERSON] , станом на 10.03.2024 судом встановлено, що відповідач має заборгованість у розмірі 30669,91 грн, з яких: 26050,48 грн заборгованість за тілом кредиту; 4619,43 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідачем зазначений розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не оспорений. Паспорт споживчого кредиту виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (див. постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20). Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». Судом також враховується, що зазначена в паспорті споживчого кредиту інформація, зберігає чинність та є актуальною до 21.04.2018 року. Разом з тим, проведений банком розрахунок заборгованості відповідача охоплює період з 01.01.2022 року по 10.03.2024 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 626, 628\~ЦК\~України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.\~638\~ЦК\~України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, відповідно зобов`язання клієнта вважаються простроченими. З огляду на викладене вище, а також враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК\~України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати відповідачем процентів за користування кредитними коштами, а так само сплати відповідачем інших платежів, визначених Договором. Статтею 599\~ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, зваживши у сукупності подані АТ КБ "ПРИВАТБАНК" докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті в строк, визначений договором, що свідчить про порушення його прав. Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовної вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30669,91 грн, у зв`язку з чим, позов слід задовольнити повністю. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень\~статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 2422,40 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved