Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

22.01.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява, в якій Гірська сільська рада Бориспільського району Київської області просить : визнати [PERSON] , [INFO] , таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : [ADDRESS] (до перейменування - [ADDRESS] , та стягнути понесені судові витрати ( а. с. 3-7). Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що до комунальної власності Гірської сільської ради належить квартира [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача. Проте фактично у квартирі відповідач не проживає, за комунальні послуги не сплачує. Крім того особові рахунки оформлені на [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач вказує, що факт відсутності за місцем реєстрації [PERSON] . понад шість місяців, підтверджується актами обстежень та показами свідків. З цих підстав позивач вважає, що [PERSON] , без поважних причин, понад шість місяців, за адресою : [ADDRESS] не проживає, а тому втратив право користування даним житловим приміщенням. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою порушує право позивача на вільне розпорядження і використання майна для потреби територіальної громади. Ухвалою від 15.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 61). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків : [PERSON] , [PERSON] , суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що згідно із рішенням Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області від 29.01.2021 № 227-6-VІІІ «Про затвердження передавальних актів», затверджено передавальні акти Ревненської сільської ради, що ліквідується, шляхом приєднання до Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області, що підтверджується вказаним рішенням та приймальними актами від 29.01.2021, додатками до приймального акту (а. с. 8-13). На підставі рішення виконкому Ревненської сільської ради № 31 від 24.04.2014 відповідачу [PERSON] було надано право на зайняття жилого приміщення жилого приміщення площею 26,3 кв.м, яке складається з двох кімнат, за адресою : [ADDRESS] , - що підтверджується корінцем ордера на жиле приміщення № 223 від 14.05.2014 ( а.с. 14). Рішенням Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19.11.2015 № 19-2-VIII [ADDRESS] з відповідним упорядкуванням нумерації домогосподарства (а. с. 16). Відповідно до додатку № 1 до рішення упорядковано нумерацію домогосподарства, з [ADDRESS] на [ADDRESS] ( а. с. 17). Згідно із довідкою Виконавчого комітета Гірської сільської ради №2093-02-17-23 від 20.12.2023 за адресою: [ADDRESS] , - зареєстрований [PERSON] ,1992 року народження, що підтверджується довідкою ( а.с. 15). Як встановлено з показів свідків, та долучених до позовної заяви актів обстеження житлово-побутових умов від 07.12.2023, 16.11.2022, 12.10.2023, 11.08.2023, 21.06.2023, 18.04.2023, відповідач у вказаній квартирі не проживає. На час обстеження квартира перебуває в захаращеному стані, комунальні зручності відсутні (а. с. 18-23). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також\~ відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . А також, с уд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» № 280/97-ВР право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах належним їй майном як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 60 Закону № 280/97-ВР визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. За змістом ч. ч. 5, 8 ст. 60 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч. 1 ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Встановлено, що відповідач тривалий час у наданій у користування квартирі не проживає, догляд за приміщенням не здійснює, комунальні платежі у добровільному порядку не сплачує. Будь-яких поважних причин, з яких відповідач відсутній за місцем реєстрації не встановлено, та з досліджених в судовому засіданні доказів підстави вважати, що у відповідача існували перешкоди у користуванні квартирою за зареєстрованим місцем проживання, у суду відсутні. Внаслідок цих обставин відповідач втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Враховуючи викладене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, відповідає вимогам закону та встановленим судом фактичним обставинам справи, а також сприятиме відновленню прав позивача. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~понесені позивачем\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору\~в розмірі\~3028 гривень (а. с. 1-2) підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved