Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить: встановити факт постійного проживання позивачки разом із її мамою - [PERSON] на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку, площею 1,5632 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вибранівської сільської ради Жидачівського району Львівської області на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯБ №129016, виданого Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області 05.06.2012. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] в с.Борусів помер її батько [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив та після його смерті відкрилася спадщина до складу якої серед іншого увійшла належна йому на праві власності земельна ділянка площею 1,5632 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вибранівської сільської ради Жидачівського району Львівської області. Після смерті [PERSON] його дочка та дружина [PERSON] будучи спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняли спадщину в рівних долях, шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на час його смерті, а також протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не заявляли про відмову від спадщини. Однак, своїх прав на вказану земельну ділянку не оформили та не отримали свідоцтв про право на спадщину за законом. \~ \~ \~ \~ [INFO] в м.Львові померла мама позивачки [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила та після її смерті відкрилася спадщина до складу якої серед іншого увійшла частина земельної ділянки, яку вона як спадкоємець першої черги за законом в рівних долях успадкувала разом із позивачкою після смерті [PERSON] . Позивачка, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , постійно проживала разом із останньою із вересня 2019 року і до дня її смерті, а також протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини. \~ \~ \~ \~31.01.2024 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Медвідь Н.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 12.07.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів, викладених у такому, просив встановити факт постійного\~проживання позивача\~разом із\~ [PERSON] на\~момент смерті\~останньої,\~що наступила\~ [INFO] та\~визнати за\~позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку, площею 1,5632 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вибранівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яку вона та її матір успадкували після смерті батька [PERSON] , однак юридично не оформили своїх прав. Крім того, представник позивача пояснив, що у позивача наявний оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯБ №129016, виданого Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області 05.06.2012. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають. Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено такі обставини. [PERSON] народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.2023, виданого повторно (а.с.7). 24.03.2016 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 05.09.2019, виданого повторно (а.с.8). Як видно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00045264681 від 29.05.2024 (а.с.9), 06.11.1982 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». [INFO] в селі Борусів Жидачівського району Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.03.2023, виданого повторно (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшла земельна ділянка площею 1,5632 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вибранівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯБ №129016, виданого Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області 05.06.2012 (а.с.15). Згідно довідки Ходорівської міської ради №95 від 07.03.2023, [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . Заповіту від імені [PERSON] у Вибранівській сільській раді не посвідчувався. До дня смерті і на день смерті разом із ним були зареєстровані та постійно проживали: дружина [PERSON] (померла [INFO] ); дочка [PERSON] (а.с.11). Як видно з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75643230 від 31.01.2024, за параметрами пошуку « [PERSON] » у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.14). Оскільки заповіту, на випадок своєї смерті, [PERSON] не залишив, то спадкування відбулося за законом. Згідно із вимогами ст.ст. 1269,\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняли, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак юридично своїх спадкових прав не оформили. [INFO] в м.Львів померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.01.2020 (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшла частина земельної ділянки, яку вона як спадкоємець першої черги за законом в рівних долях успадкувала разом із позивачкою після смерті [PERSON] . Згідно довідки Ходорівської міської ради №97 від 07.03.2023, [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . Заповіту від імені [PERSON] у Вибранівській сільській раді та Вибранівському старостинському окрузі №3 виконавчого комітету Ходорівської міської ради не посвідчувалась. На її день смерті разом із [PERSON] проживала без реєстрації її дочка [PERSON] (а.с.19). Як видно з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75643260 від 31.01.2024, (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75643276 від 31.01.2024, за параметрами пошуку « [PERSON] » у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.20, 21). З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Медвідь Н.С від 31.01.2024 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , на земельні ділянки на території Вибранівської сільської ради Стрийського району Львівської області, які остання успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , у зв`язку з тим, що не надані докази прийняття спадщини спадкоємцем у встановлений законом строку та не подані правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.22). Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази про те, що була сусідкою позивачки. Заставний [PERSON] мав пай і після його смерті жінка проживала з дочкою. [PERSON] після смерті батька вийшла заміж і переїхала жити до чоловіка. Після виявлення у [PERSON] хвороби, позивачка проживала із матір`ю до дня смерті останньої. Займалась похованням. Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Відповідно до ст.4\~ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1\~статті 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). У п.п. 2,23\~Постанови Пленуму\~ВСУ «Про\~судову практику\~у справах\~спадкування» №7\~від 30.05.2008\~року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. \~Таким чином,\~суд приходить\~до переконання,\~що здобутими\~під час\~судового розгляду\~письмовими доказами\~та показами\~свідків,\~достатньо стверджується\~той факт,\~що[PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] , а тому позов у цій частині є підставним та підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку суд зазначає таке. Частиною 1\~статті 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом положень ст. 392 ЦК України\~право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняли в рівних частинах, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак юридично своїх спадкових прав не оформили. Також, як уже зазначалось вище постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Медвідь Н.С від 31.01.2024 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , на земельні ділянки на території Вибранівської сільської ради Стрийського району Львівської області, які остання успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , у зв`язку з тим, що не надані докази прийняття спадщини спадкоємцем у встановлений законом строк та не подані правовстановлюючі документи на спадкове майно. При цьому в судовому засіданні встановлено, що у позивача наявний оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯБ №129016, виданого Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області 05.06.2012, який посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,5632 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Вибранівської сільської ради Жидачівського району Львівської області. Одночасно позивачем не наведено жодних доводів, не надано належних та допустимих доказів існування будь-яких перешкод в оформленні у нотаріальному порядку спадкових прав на частину спадкового майна, а саме вищезгаданої земельної ділянки, після смерті батька [PERSON] , оскільки позивач не зверталась до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину саме після смерті батька. Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень\~статей 1296-1299 ЦК України\~питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв`язку із тим, що остання не оформила своїх спадкових прав на земельної ділянки після смерті [PERSON] .. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме визнання права власності на частку земельної ділянки, площею 1,5632 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вибранівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яку [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] .

Outcome: dismissed