Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Заявник подала до суду вище вказану заявою посилаючись на те, що 18.10.1999 року вона в закладі охорони здоров`я Кодимській лікарні народила дитину (дівчинку), яку в подальшому назвала ім`ям [PERSON] . Однак, у своїй заяві заявник зазначає, що державна реєстрація народження нею цієї дитини до цього часу не проведена. При цьому, заявник також зазначила, що її дитина дочка [PERSON] , народження якої зареєстроване не було, водночас відвідувала Крутянську середню школу І-ІІІ ступенів в с. Круті Кодимського району Одеської області та за результатом навчання 11.06.2015 року отримала свідоцтво про неповну освіту [NUMBER] , у якому її прізвище та по батькові були дитини вказані зі слів заявника [PERSON] , за прізвищем та іменем її біологічного батька з яким вона не перебувала у шлюбі. 23.09.2023 року вона звернулась до Балтського відділу ДРАЦС із заявою про проведення державної реєстрації народження її дочки, яка вже на той час досягла повноліття, та видачу їй свідоцтва про народження, але орган ДРАЦС відмовив у згаданому з підстав того, що реєстрація народження особи, якій виповнилось 16 років, проводиться за заявою цієї особи при пред`явленні паспорта або на підставі рішення суду. Проте заявник відзначає, що для отримання паспорту необхідне свідоцтво про народження видане за результатом проведення державної реєстрації народження. У зв`язку з вище викладеним та для забезпечення реалізації особистих і майнових прав заявник змушені подати до суду в порядку окремого провадження заяву, в якій просить суд встановити факт народження нею, як громадянкою України, зареєстрованою в с. Круті, Кодимського (наразі Подільського) району Одеської області, яка не перебувала у шлюбі, [INFO] дитини жіночої статті дочки [PERSON] . 20.02.2024 року ухвалою суду (а.с.14-15) відкрито провадження у даній справі, розгляд якої визначено проводити в порядку окремого провадження, при цьому також судом в\~порядку,\~передбаченому ч.2\~ст.\~294\~ЦПК України,\~за власної\~ініціативи було\~витребувано відомості\~з Балтського відділу державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Подільському районі\~Одеської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса). 08.03.2024 року ухвалою суду (а.с.35-36) судом в порядку, передбаченому ч.7 ст. 81 та ч.2 ст. 294 ЦПК України, за власної ініціативи було витребувано додатковий доказ з комунального закладу «Опорний заклад «Кодимський ліцей №2» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області. 14.03.2024 року ухвалою суду (а.с.48) судом в порядку, передбаченому ч.7 ст. 81 та ч.2 ст. 294 ЦПК України, за власної ініціативи було витребувано додатковий доказ з відділу освіти, молоді та спорту Кодимської міської ради Подільського району Одеської області. 03.04.2024 року ухвалами суду (а.с.76-77) судом в порядку, передбаченому ч.7 ст. 81 та ч.2 ст. 294 ЦПК України, за власної ініціативи було витребувано додаткові відомості з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України та Подільського відділу ГУ ДМС України в Одеській області. 30.04.2024 року ухвалами суду (а.с.101) судом в порядку, передбаченому ч.7 ст. 81 та ч.2 ст. 294 ЦПК України, за власної ініціативи було витребувано додаткові відомості з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат Мартинюк Ю.М. не з`явилися, про причини\~неявки суду\~не повідомили,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання були\~своєчасно повідомлені\~належним чином\~у порядку\~ч.2,\~4-6,\~п.1\~і 3\~ст.\~128\~та ч.5\~ст.\~130\~ЦПК України,\~про що\~свідчить рекомендоване\~поштове відправлення\~№ 0600284166954\~із судовою\~повісткою,\~яке надсилалось\~судом заявнику\~на повідомлену\~нею суду\~її адресу\~та було\~повернуто поштою\~до суду\~неврученим із\~відміткою в\~довідці про\~причини повернення\~(Ф.20),\~що адресат\~відсутній за\~вказаною адресою,\~а також\~відповідна розписка\~представника заявника адвоката Мартинюк Ю.М.\~від 22.08.2024\~року про\~отримання ним\~судової повістки\~безпосередньо в\~суді (а.с.114).\~При цьому,\~07\~і 26.03.2024\~року та\~09\~і 29.04.2024\~року представник\~заявника адвокат Мартинюк Ю.М. подав до\~суду клопотання\~(а.с.33,\~58,\~87,\~96)\~про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, в якій також просив задовольнити заяву подану в порядку окремого провадження в повному обсязі та встановити факт народження. Представник заінтересованої особи Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання дана заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 22.08.2024 року судової повістки до електронного кабінету цієї особи, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документа (а.с.116). При цьому, заінтересована особа надіслала до суду заяву від 05.09.2024 року № 1391/24.18-21, в якій повідомила, що заперечень проти розгляду даної справи не має та просить розглянути останню без присутності представника відділу відповідно до вимог діючого законодавства. В ході судового розгляду судом було встановлено відомості про те, що така фізична особа як « [PERSON] », яка заявником [PERSON] у своїй заяві до суду в порядку окремого провадження була визначена у даній справі заінтересованою особою, в дійсності не існує. Згідно положень першого речення ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В свою чергу, згідно до положень ч.1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. При цьому, ч.3 ст. 211 ЦПК України передбачає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. 20.09.2023\~року комунальним некомерційним підприємством «Кодимська лікарня» Кодимської міської\~ради Подільського\~району Одеської\~області 18.10.1999 року було видано копію медичного свідоцтва про народження № 4 (а.с.10), за формою № 103/о, яка була затверджена Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 та згідно якого заявник [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] в закладі охорони здоров`я Кодимській лікарні народила дитину (дівчинку). 10.03.2000 року органом самопроголошеного утворення так звана «Придністровська Молдавська Республіка» на території Республіки Молдова «Рибницьким районним відділом ЗАГС» було видано свідоцтво про встановлення батьківства серії [NUMBER] (а.с.73-74), згідно якого [PERSON] визнаний батьком « [PERSON] , [INFO] » народженої у [PERSON] . Окрім того, 10.03.2000 року органом самопроголошеного утворення так звана «Придністровська Молдавська Республіка» на території Республіки Молдова «Рибницьким районним відділом ЗАГС» також було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.71, 74) стосовно « [PERSON] , [INFO] , яка народилась в м. Рибниця», про що в книзі реєстрації актів про народження 10.03.2000 року виконаний запис за № 87, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 24.02.2003 року заявник [PERSON] була документована Кодимським РВ УМВС України в Одеській області паспортом громадянина України серії [NUMBER] (а.с.5-6), в якому: - в розділі «Особливі відмітки» на сторінці 7 зроблено записи про наявність у неї трьох дітей, зокрема під № 3 вказана « [PERSON] , 18.10.99»; - в розділі «Сімейний стан» на 10 сторінці зроблено запис про реєстрацію нею 02.03.1985 року у відділі ЗАГС м. Рибниця Молдови шлюбу з [PERSON] ; - в розділі «Місце проживання» на 11 сторінці 20.03.2003 року було зроблено запис про реєстрацію її місця проживання за алресою: [ADDRESS] . Водночас судом в порядку,\~передбаченому ч.7\~ст.\~81\~та ч.2\~ст.\~294\~ЦПК України.\~було встановлено відсутність в архіві відповідного органу ДРАЦС та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження « [PERSON] , [INFO] » та актових записів про народження, в яких заявник [PERSON] була б зазначена матір`ю, що підтверджує відповідна відповідь Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 01.03.2024 року № 345/24.18-21 (а.с.30-31). 23.09.2023 року заявник [PERSON] звернулась до Балтського відділу ДРАЦС із заявою про проведення державної реєстрації народження своєї вже повнолітньої дочки та видачу їй свідоцтва про народження, але даний орган ДРАЦС відмовив у згаданому та своїм листом-відповіддю від 21.10.2023 року № 1192/24.18-115 (а.с.11) повідомив заявнику, що хоча проведеною перевіркою в архіві підпорядкованого відділу за 1999 рік, а також за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян за період з 18.10.1999 року по теперішній час (дата складання відповіді 21.10.2023 року) і встановлено відсутність актового запису про народження « [PERSON] , [INFO] », але реєстрація народження особи, якій виповнилось 16 років, проводиться за заявою цієї особи при пред`явленні паспорта, тому роз`яснено, що зверненню її повнолітньої дочки до відділу ДРАЦС щодо поновлення актового запису про власне народження або до суду має перебувати її звернення до територіального відділу міграційної служби за місцем проживання щодо свого документування. Судом в порядку, передбаченому ч.7 ст. 81 та ч.2 ст. 294 ЦПК України, зі змісту листа-відповіді Головного управління ДМС в Одеській області від 09.05.2024 року №5100.19.1-5150/51.1-24 (а.с.109) було встановлено, що « [PERSON] , [INFO] » за наявними обліками Головного управління ДМС в Одеській області не значиться, дозвіл на імміграцію в Україні не отримувала, посвідкою на постійне (тимчасове) проживання на території України не документувалась. Нормативно-правове обґрунтування: Відповідно до положень ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В свою чергу пункт 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. В свою\~чергу у\~положеннях пункту\~1\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~від 31\~березня 1995\~року №\~5\~(надалі\~за текстом\~ постанова\~Пленуму)\~звернута увагу\~судів на\~те,\~що в\~порядку окремого\~провадження розглядаються\~справи про\~встановлення фактів,\~якщо чинним\~законодавством не\~передбачено іншого\~порядку їх\~встановлення або заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Висновки суду щодо наявності процесуальних підстав для встановлення факту про який заявлено: У заявленій заявником [PERSON] перед судом вимозі вона просила встановити факт народження у неї дитини 18.10.1999 року саме як у громадянки України, яка була зареєстрована в с. Круті, Кодимського (наразі Подільського) району Одеської області та не перебувала у шлюбі. Однак, суд звертає увагу на те, що заявником [PERSON] не надано суду, окрім копії згаданого вище паспорту громадянина України (а.с.5-6), жодних інших доказів про своє громадянство, сімейний стан і місце зареєстрованого проживання до отримання цього паспорту (24.02.2003 року), зокрема станом на час народження нею дитини [INFO] . Тому суд не вбачає підстав для висновку про громадянство заявника і її зареєстроване місце проживання на час народження у неї дитини 18.10.1999 року, а обставина її не перебування у шлюбі на той час взагалі спростовується відомостями зазначеними у самому її паспорті про перебування у шлюбі з 02.03.1985 року, за умов відсутності доказів того, що в період з 02.03.1985 року до 18.10.1999 року цей шлюб був припинений. Сама зазначена заявником [PERSON] у своїй заяві до суду в порядку окремого провадження обставина про те, що реєстрація народження дитини (дівчинки), яка була нею народжена 18.10.1999 року до цього часу не проведена не відповідає дійсності, оскільки спростоване доказами здобутими судом в порядку, передбаченому ч.7 ст. 81 та ч.2 ст. 294 ЦПК України. В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22 (провадження № 61-1746св23) зазначений висновок про те, що питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання спричиняє серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України). Тому суд вважає, що заявник [PERSON] про здійснення саме державної реєстрації і отримання належного документа про народження у неї дитини 18.10.1999 року « [PERSON] » має вирішити це питання шляхом звернення до компетентних органів Республіки Молдова і у відповідності до національного законодавства Республіки Молдова, на території якої було здійснено реєстрацію згаданого народження, хоча і органом самопроголошеного утворення. При цьому, під час отримання від компетентного органу Республіки Молдова належного документу про народження має бути надана оцінка відповідності національному законодавству Республіки Молдова: - зазначення в свідоцтві про народження місця народження м. Рибниця (Республіка Молдова) або м. Кодима Одеської області (Україна); - видання органом самопроголошеного утворення так звана «Придністровська Молдавська Республіка» на території Республіки Молдова «Рибницьким районним відділом ЗАГС»: свідоцтва про встановлення батьківства [PERSON] стосовно « [PERSON] , [INFO] » народженої у [PERSON] , за умов існування відомостей про перебування останньої з 02.03.1985 року в шлюбі шлюбу з [PERSON] , який був зареєстрований у відділі ЗАГС м. Рибниця Молдовської РСР та відомості про припинення якого в суду відсутні. Окремо суд звертає увагу на тому, що 13 грудня 1993 року в м. Києві було підписано Договір між Україною і Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, у частині другій статті 15 якого передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони. Таким чином свідоцтво про народження видане компетентним органом Республіки Молдова має на території України таку юридичну силу як і свідоцтва про народження видані органами ДРАЦС України. Також суд звертає увагу на те, що наданий заявником [PERSON] суду документ копія медичного свідоцтва про народження № 4 (а.с.10), виданого комунальним некомерційним підприємством «Кодимська лікарня» Кодимської міської\~ради Подільського\~району Одеської\~області 20.09.2023\~року, не\~відповідає чинному\~законодавству,\~оскільки згідно\~пункту 1.6\~Інструкції щодо\~заповнення та\~видачі медичного\~свідоцтва про\~народження (форма\~№ 103/о),\~затвердженого Наказом\~МОЗ України\~від 08.08.2006\~року №\~545,\~у разі втрати медичного свідоцтва про народження видається нове свідоцтво з поміткою «дублікат». Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Ураховуючи вище викладене та оцінюючи докази у справі, зокрема витребувані з власної ініціативи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів суд вважає, що заява необґрунтована і задоволенню не підлягає. щодо зловживання позивачем процесуальними правами: Згідно пункту 2 ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Відповідно до пункту 5 ч.5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами. Водночас із цим пункт 5 ч.2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Лише вжитими судом заходами, а саме витребування доказів у відповідності до положень ч.7 ст. 81 та ч.2 ст. 294 ЦПК України шляхом постановлення відповідних ухвал вдалося встановити обставини про наявність у дійсності реєстрації народження дитини. Задоволення вимоги порушеної заявником [PERSON] перед судом в порядку окремого провадження могло б призвести до виникнення ситуація за якої одна фізична особа « [PERSON] , [INFO] » мала б державну реєстрацію народження в Республіці Молдова з подальшим документуванням її відповідними документами (невиключно паспортом громадянки Республіки Молдова) на вище згадане ім`я, а також державну реєстрацію народження в Україні з подальшим документуванням її відповідними документами (невиключно паспортом громадянки України) на інше ім`я « [PERSON] ». У зв`язку з вище наведеним суд визнає зловживанням процесуальними правами дії заявника [PERSON] щодо повідомлення суду відомостей про нездійснення до теперішнього часу реєстрації народження дитини народженої нею 18.10.1999 року; повідомлення суду відомостей про причини зазначення у свідоцтві про неповну освіту [NUMBER] виданому 11.06.2015 року імені її дочки [INFO] як « [PERSON] », а саме з слів заявника [PERSON] , які не відповідають дійсності; а також визначення заінтересованою особою у даній справі неіснуючої у дійсності фізичної особи.

Outcome: dismissed