Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої вказувала, що 20 липня 2003 року нею був отриманий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,2483 га, що разташована на території Щербинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. Зазначає, що під час оформлення даного Державного акту була допущена помилка у написанні її по батькові, зокрема було зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », як зазначено у паспорті громадянина України. Стверджує, що для усунення помилки у написанні її по батькові, вона звернулася до відділу земельних відносин Новоселицької міської громади, однак виправлення описки не відноситься до їх компетенції. Тому, на підставі вищевикладеного, просила суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧВ №027541 від 20 липня 2003 року. Заявниця в судове засідання не з`явилася. Від неї, через канцелярію суду, надійшла заява, в якій просила справу розглянути у її відсутності та заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 2003 року заявником, [PERSON] , був отриманий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,2483 га, що разташована на території Щербинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. /а.с. 8/. Під час оформлення даного Державного акту була допущена помилка у написанні по батькові заявника, зокрема було зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », як зазначено у паспорті громадянина України /а.с. 4/. Крім того, доказами того, що вищевказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку належить заявнику, [PERSON] , також є: копія паспорта громадянина України, копія свідоцтва про народження та одруження, копія ідентифікаційного коду, в яких її прізвище, ім`я та місце народження співпадають з даними вказаними у Державному акті. /а.с. 4-7/. Так, відповідно до ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Згідно із роз`ясненнями п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, при розгляді заяв про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Враховуючи викладене, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, оцінені в сукупності з іншими обставинами, встановленими судом, суд вважає встановленим факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧВ №027541 від 20 липня 2003 року, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved