Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Позивач звернувся 14.06.2024 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що з відповідачем [PERSON] перебував у фактичних шлюбних стосунках. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] . В січні 2024 р. між ним та відповідачем припинені подружні відносини, сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. З даного часу відповідач проживає з іншим чоловіком, з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Після припинення подружніх відносин дочка, за усною домовленістю між позивачем та відповідачем, залишилась проживати разом з ним. Відповідач зобов`язалась піклуватись про дитину, приймати участь у її вихованні, але своїх зобов`язань не виконує, участі у вихованні та догляді за дитиною не приймає, не цікавиться станом її здоров`я, розвитком. Позивач з донькою постійно проживають разом за адресою: [ADDRESS] , що на праві власності належить його матері [PERSON] , яка також проживає разом з ними та допомогає у догляді за дитиною. Відповідач свідомо відмовилась від дитини і її дії є такими, що порушують права та інтереси малолітньої. Посилаючись на вказані обставини, та на положення ст..ст.150, 155, 164, 165, 166, 180 СК України, за позовом [PERSON] просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 21.06.2024 р. відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального провадження, підготовче судове засідання призначено на 16.07.2024 р. 16.07.2024 р. підготовче судове засідання відкладено на 30.08.2024 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. 30.08.2024 р. закрито підготовче судове провадження, призначено судове засідання на 17.09.2024 р. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позивача визнає. Представник третьої особи скерувала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, рішення по справі просить ухвалити на підставі наданих сторонами доказів та при винесенні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування. Розгляд справи за відсутності учасника процесу узгоджуються з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин: Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 150 СК України передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що 08 лютого 2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складений актовий запис за № 52 (а.с.12). Сторони визнають, що в січні 2024 р. між ними припинені шлюбні відносини і, зі згоди матері (відповідача), малолітня [PERSON] залишилась проживати з батьком за адресою - [ADDRESS] (а.с.36, 37). Квартира [ADDRESS] належить на праві власності матері позивача - [PERSON] , про що надано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.13), свідоцтво про право власності (а.с.14) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15). Обставини, зазначені позивачем в позові, визнає відповідач (ч.1 ст.82 ЦПК України). Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] (а.с.80-82). Враховуючи, що викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в процесі розгляду справи, визнання відповідачем позову, тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та інтереси малолітньої дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved