Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Шаповалов Олександр Григорович звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області\~\~з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ "Марганецький ГЗК". За час роботи на даному підприємстві [PERSON] отримав хронічні професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких він працював. Тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм, недосконалість технологічних процесів, відсутність денного освітлення, несприятливий мікроклімат, важка фізична праця, вимушена робоча поза сприяли розвитку професійних захворювань. \~ \~ \~ Первинним висновком міжрайонної профпатологічної МСЕК від 09.07.2021 року [PERSON] безстроково встановлена третя група інвалідності, втрата професійної працездатності в розмірі 40%, причина інвалідності - професійне захворювання. З вини підприємства [PERSON] захворів професійним захворюванням та став інвалідом. Вважає, що внаслідок втрати професійної працездатності, в [PERSON] наявна моральна шкода, оскільки він втратив професійну працездатність; у зв`язку з захворюванням було порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку із загальною слабкістю, втомою та болями. Він не може повернутись до повноцінного способу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному та фізичному стані., який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині Через захворювання він багато часу знаходиться на лікуванні. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 100 000,00 гривень. Згідно з п.1 ч.1 ст.274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.6 ст.19 ЦПК України). Ухвалою суду від 26 серпня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в письмовому провадженні. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ 13\~вересня 2024\~року відповідач\~надав відзив\~на позовну\~заяву,\~ в\~якому не визнає та не погоджується з позовними вимогами [PERSON] повністю, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і нормам діючого законодавства, а тому не підлягають задоволенню. Так,\~позивач зазначає,\~що працював\~в AT\~«Марганецький ГЗК\~протягом тривалого\~часу (з\~27\~жовтня 1980р.\~по 03.07.2012р.)\~за різними\~професіями:\~підземним гірничим\~робітником,\~гірничим майстром,\~заступником начальника\~дільниці,\~гірничим диспетчером.\~Згідно даних\~трудової книжки\~позивач звільнився\~з роботи\~в AT\~«Марганецький ГЗК\~ 03.07.2012р.\~-\~за власним\~бажанням у\~зв`язку з\~виходом на\~пенсію.\~При цьому,\~в своїй\~позовній заяві\~позивач не\~зазначає в\~чому саме\~виразилися шкідливі\~умови праці,\~як відбувся\~ їх\~прояв і\~з якого\~часу,\~та в\~яких саме\~умовах праці\~він перебував\~під час\~трудової діяльності\~в AT\~"Марганецький\~ГЗК".\~Зазначив,\~що при\~працевлаштуванні на\~роботу до\~AT\~«Марганецький ГЗК»,\~з [PERSON] \~відповідно до\~чинного законодавства\~було проведено\~первинний інструктаж\~та ознайомлено\~з умовами\~праці і\~специфікою роботи\~на виробництві.\~ При\~цьому \~у позивача\~не виникло\~жодних запитань\~чи зауважень,\~він самостійно\~прийняв рішення\~працювати на\~виробництві у\~ відповідача.\~Також посилається,\~на те,\~що з\~наданої позивачем\~копії Довідки\~МСЕК серія\~10\~ААА №\~07645\~09.07.2012р.\~йому було встановлено первинно ступінь\~втрати професійної\~працездатності на\~ рівні\~40%,\~в якій\~також відзначено\~-\~безстроково.\~Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~більше ніж\~через 10\~років після\~звільнення з\~роботи у\~відповідача та\~після встановлення\~первинно ступеню\~втрати професійної\~працездатності позивач\~звернувся до\~суду з\~даною позовною\~заявою.\~При цьому,\~не має\~жодних відомостей\~та невідомо,\~як позивач\~проводив свій\~спосіб життя,\~де працював\~після звільнення\~у відповідача\~та чим\~займався,\~чи дотримувався\~він рекомендацій\~лікарів та\~чи користувався\~послугами санаторно-профілактичного\~лікування для\~покращення стану\~свого здоров`я,\~та інше.\~Також відсутні\~будь-які\~відомості докази,\~які б\~підтверджували завданні\~йому страждання,\~втрату ним\~нормальних життєвих зав`язків і\~вимагання від\~нього додаткових\~зусиль для\~організації свого\~життя.\~Посилаючись на\~вищевказані норми\~законодавчих актів,\~в тому\~числі на\~ст.\~173\~КЗ позивач\~жодним чином\~не обґрунтовує\~свої твердження\~та вимоги.\~ АТ\~"Марганецький\~ГЗК"\~на \~виконання норм\~з охорони\~та безпеки\~праці,\~забезпечення дотримання\~санітарно-гігієнічних\~умов,\~а також\~з метою\~запобігання виробничого\~травматизму і\~виникненню професійних\~захворювань працівників,\~ постійно\~проводить відповідні\~заходи та\~щорічно спрямовує\~кошти на\~здійснення їх\~фінансування.\~Крім того,\~на виконання\~встановлених норм\~з охорони\~праці,\~працівникам задіяним\~та зайнятим\~на роботах\~зі шкідливими\~умовами праці\~безоплатно видаються\~молочні продукти.\~Також,\~у відповідності\~до встановлених\~нормативів здійснюється\~забезпечення робітників\~спецодягом,\~спецвзуттям та\~засобами \~індивідуального захисту.\~Наряду з\~цим,\~AT\~«Марганецький ГЗК»\~виходячи з\~фінансової спроможності\~проводить забезпечення\~працівників безоплатними\~путівками для\~санаторно-курортного\~лікування.\~АТ «Марганецький\~ГЗК» \~також вважає,\~що \~єдиним допустимим\~засобом доказування\~наявності (спричинення)\~моральної шкоди\~у позивача,\~заподіяної ушкодженням\~здоров`я,\~є висновок\~експерта за\~наслідками проведення\~відповідної експертизи\~Проте,\~в матеріалах\~справи відсутній\~будь-який\~висновок експертизи\~або експертного\~дослідження з\~даного приводу,\~а позивачем\~не заявляється\~в межах\~його процесуальних\~прав,\~клопотання про\~призначення йому\~відповідної експертизи\~(або\~дослідження).\~Таким чином\~сума позовних\~вимог в\~розмірі 100\~000,00\~грн.\~є необґрунтованою,\~неправомірною та\~такою,\~що не\~підтверджена жодним\~розрахунком позивача\~всупереч діючому\~законодавству України.\~Зазначають,\~що починаючи\~з березня\~2022\~року АТ\~«Марганецький ГЗК»,\~яке є\~містоутворюючим підприємством в\~м.\~Марганець,\~докладало максимальних\~зусиль задля\~недопущення зупинки\~виробництва,\~збереження робочих\~місць для\~3,5\~тис.\~мешканців м.\~Марганець та\~виконання податкових\~зобов`язань.\~Ситуація,\~яка склалася\~в Україні\~у зв`язку\~із військовою\~агресією РФ\~проти України,\~не оминула\~АТ «Марганецький\~ГЗК».\~Внаслідок воєнних\~дій порушено\~логістичні ланцюги,\~майже всі\~споживачі продукції\~АТ «Марганецький\~ГЗК» відмовились\~від її\~придбання або\~істотно зменшили його\~обсяги.\~Більше 25%\~працівників основних\~виробничих цехів,\~які безпосередньо\~задіяні у\~видобуванні сировини\~та виготовленні\~кінцевої продукції,\~призвано до\~лав Збройних\~Сил України\~у зв`язку\~із загальною\~мобілізацією.\~З огляду\~на вищезазначене,\~АТ «Марганецький\~ГЗК» опинилося\~у надскладній\~ситуації -попит\~на продукцію\~на внутрішньому\~ринку критично\~впав,\~що призвело\~до втрати\~основної кількості\~внутрішніх споживачів,\~зросла собівартість\~логістики та\~виробництва,\~наявні \~проблеми із\~закупівлями матеріалів\~для ремонтів\~та обслуговування\~обладнання,\~та інше.\~В таких\~умовах,\~підприємство було\~вимушене знизити\~обсяги виробництва\~готової продукції\~та обсяги\~її відвантаження,\~що суттєво\~вплинуло на\~рівень надходження\~грошових коштів\~та в\~цілому на\~фінансово -\~економічний стан\~підприємства.\~При цьому,\~від початку\~повномасштабної збройної\~агресії 24.02.2022р.\~АТ «Марганець»\~ГЗК» докладає\~максимальних зусиль\~для того,\~щоб виконувати\~свої соціально-економічні зобов`язання, забезпечити виплати по своїх зобов`язаннях, зберегти трудовий колектив належний рівень соціальної підтримки. Вищевказані обставини та фактори призвели до повного призупинення роботи та вимушеного простою виробництва АТ "Марганецький ГЗК" з 01.10.2023 року - до відновлення виробничої діяльності. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею\~\~13\~ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з Марганецьким гірничо-збагачувальним комбінатом, правонаступником якого на даний час є Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", що підтверджується копією трудової книжки, заведеної 11 листопада 1966 року на [PERSON] . За час роботи на даному підприємстві він отримав хронічні професійні захворювання, які обумовлено умовами в яких він працював. \~ \~ Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги Серія 10 ААА №076458 від 09.97.2012 року [PERSON] первинним оглядом безстроково встановлено ступінь втрати професійної працездатності у загальному розмірі 40%, з яких: 30%- по ХОЗЛ, 10% по тугов. та третю групу інвалідності. Виходячи з медичних висновків, акту розслідування хронічного професійного захворювання [PERSON] ( Форма П-4), суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки та впливом комплексу виробничих шкідливих факторів на підприємстві, позивач отримав професійні захворювання. Внаслідок втрати професійної працездатності, у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, переживання викликані наслідками професійного захворювання, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений постійно приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки професійного захворювання, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди. Згідно статті 3\~Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до частини другої статті 153\~КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 173\~КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно абзацу 9 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до вказаного закону. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167\~ЦК України та ст.237-1 КЗпПУ їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. Частиною першої статті 237-1\~КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зав`язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 100 000 грн., без утримання податку та обов`язкових платежів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved