Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що відповідач [PERSON] є батьком їх спільного сина [PERSON] , [INFO] . До повноліття сина відповідач сплачував аліменти згідно рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області. На даний час з 01.09.2023 року син являється студентом та потребує матеріальної допомоги від батька, так як навчається у Національному фармацевтичному університеті України, як здобувач за денною формою навчання з наданням ступеня вищої освіти бакалавр, за спеціальність «Фармація, промислова фармація», курс навчання до 01.07.2028 року. Оскільки відповідач, окрім спати аліментів до 18 років, не підтримує сина матеріально, як такого, що продовжує навчання, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області 17.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження. 02.09.2024 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги частково в розмірі 1/4 частини доходу, за умови, якщо син буде продовжувати навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Ухвалою від 02.07.2024 року та 09.08.2024 року витребувано докази від Головного управління ДПС в Кіровоградській області про доходи відповідача. Ухвалою від 05.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач зазначив у відзиві про розгляд справи у його відсутність та представника. За відсутності сторін у справі, в порядку положень ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.2006 року виданого відділом ДРАЦС Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської області [PERSON] , являється батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно (а.с. 3-5) на підставі заочного рішення суду з відповідача стягувались аліменти на утримання сина [PERSON] до досягнення повноліття, тобто до [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] є студентом І курсу Фармацевтичного факультету, бюджетної денної форми навчання, Національного фармацевтичного університету України, навчання триватиме до 01.07.2028 року, що підтведжується довідкою навчального закладу (а.с. 14). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно довідки від 20.08.2024 року виданої Головним управлінням ДПС в Кіровоградській області, нарахований дохід відповідача [PERSON] за перод ІІІ кварталу 2023 року по ІІ квартал 2024 року становить 3677112,98 грн. (а.с.53), що свідчить про матеріальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання сина на час його навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Виходячи з принципів розумності та справедливості, того, що обов`язок піклування покладено на обох батьків, суд, визначаючи розмір аліментів та враховуючи часткове визнання відповідачем позову, і його спроможний матеріальний стан, вважає, що достатнім розміром для стягнення з відповідача аліментів, який встановить баланс між його обов`язком по сплаті аліментів та правами повнолітньої дитини на отримання матеріальної допомоги на період навчання, буде стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, тобто задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд вирішує у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved