Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

16 квітня 2024 року до суду надійшла позовна заява Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради до [PERSON] про відібрання малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Позов обґрунтовано тим, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання та утримання своїх дітей, що є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання, а тому є підстави для відібрання дітей у матері без позбавлення її батьківських прав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подала. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що після вилучення у неї дітей, вона усвідомила про необхідність зміни свого ставлення до виховання дітей. Третя особа [PERSON] , який є батьком неповнолітніх: [PERSON] , [PERSON] , у судовому засіданні пояснив, що він заперечує проти позову, так як вважає, що мати дітей здатна забезпечити їх належне виховання. Також, [PERSON] зазначив, що він за вироком суду перебував у місцях позбавлення волі, а тому не міг приймати участь у вихованні дітей. Наразі він проходить військову службу. Представник Чернігівського міського центру соціальних служб у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, оскільки це буде відповідати якнайкращим інтересам дітей. Представник Спеціалізованої загальноосвітньої школи № 2 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов в судове засідання представника не направив. Проте, для допиту в якості свідка, за клопотання представника позивача, з`явилася педагог Спеціалізованої загальноосвітньої школи № 2 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов [PERSON] та надала суду покази по суті справи. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] (мати відповідача), [PERSON] (бабуся відповідача), [PERSON] (сусід за місцем проживання відповідача), дослідивши матеріали справи та матеріали адміністративних справ № 750/6704/18, № 750/693/19, № 750/12820/23, № 750/16077/23, № 750/3508/24, № 750/4745/24, суд встановив наступне. [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6, 7, 8). Згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (а.с. 9, 10). Батьком малолітніх - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с. 11, 12). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00043039291, 25 травня 2021 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку із чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 13). Згідно довідки Управління адміністративних послуг ЧМР № 1777 від 02.04.2024, [PERSON] разом зі своїми дітьми: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до інформації Управління адміністративних послуг ЧМР № 01-31/04/854 від 28.03.2024, інформація щодо місця реєстрації неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в реєстрі територіальної громади м. Чернігова відсутня (а.с. 14). З позовної заяви вбачається, що згідно вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2023 року батько [PERSON] та [PERSON] [PERSON] був притягнутий до кримінальної відповідальності з позбавленням волі. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердив [PERSON] та повідомив, що, перебуваючи в місцях позбавлення волі, вирішив мобілізуватися до лав ЗСУ, де на даний час перебуває. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, [PERSON] разом з дітьми вже тривалий час перебувають під наглядом суб`єктів соціальної роботи з причин ухилення матір`ю від виконання батьківських обов`язків, а саме не створення дітям належних умов проживання, розвитку та навчання, а також залишення дітей без нагляду. 19 грудня 2023 року діти поставлені на облік в Управлінні (службі) у справах дітей ЧМР, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Крім того, представник позивача у судовому засіданні зазначив, що під час неодноразового відвідування родини за місцем проживання, з метою перевірки стану виконання матір`ю батьківських обов`язків, у квартиру зайти було неможливо, двері не відкривали. За інформацією родичів відповідача (матері, бабусі), вона неодноразово залишала дітей на старшу сестру десятирічну Кіару, яка у свою чергу кидала їх самих на вулиці. Дорослим, які робили їй зауваження, вона відповідала грубо та нецензурною лайкою. Опинившись у помешканні, комісія зафіксувала важкий сморід, безлад, бруд, відсутність постільної білизни; коври та подушки були брудні, чистий посуд відсутній. Також вдома не було продуктів харчування. Найменший хлопчик був брудний (в екскрементах), засоби гігієни та вода теж відсутні. Діти харчувалися нерегулярно, часто були голодні. 28.03.2024 Чернігівське районне управління поліції ГУНП в Чернігівській області внесло подання директору Чернігівського міського центру соціальної служби для сім`ї та молоді щодо усунення причин та умов, що призводять до вчинення дітьми кримінальних та адміністративних правопорушень.У поданні зазначено, що в ході проведення перевірки в помешканні було виявлено гр. [PERSON] та її чотирьох малолітніх дітей. Також на ліжку спав чоловік, якого не вдалося розбудити. [PERSON] , яка перебувала в стані, схожому на наркотичне сп`яніння, пояснила, що малолітні діти 25 та 26 березня 2024 року знаходилися за місцем мешкання без батьківського догляду та піклування, так як вона начебто ходила працювати, щоб заробити гроші. Пояснення останньої викликають сумніви, бо пояснити де саме вона працювала, остання не змогла, поводила себе зухвало та агресивно. У судовому засіданні відповідач пояснила, що зазначені у поданні події мали місце. Чоловік, про якого йде мова у поданні, це її співмешканець, який спав у ліжку після роботи. Також відповідач підтвердила, що діти залишалися самі вдома, проте під наглядом сусідки, а вона йшла працювати, мила посуд в закладі харчування, в якому саме, не вказала. Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради № 01-14/734 від 05.09.2024, 31.10.2023 [PERSON] з трьома дітьми прийшла на прийом до лікаря-педіатра з приводу тільки профілактичного огляду і вакцинації. Діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були на прийомі у лікаря з матір`ю лише один раз 31.10.2023 з приводу вакцинації. При профілактичному огляді у Кіари було виявлено порушення зору, у зв`язку із чим лікарем-педіатром було надано рекомендації про необхідність консультації лікаря-офтальмолога та видано направлення. Проте, дана рекомендація матір`ю виконана не була, дитина лікарем-офтальмологом не оглядалась, на телефонні дзвінки мати не відповідає. 31.10.2023 лікарем-педіатром [PERSON] були надані рекомендації повторного відвідування з метою проведення планової вакцинації, але мати дітей рекомендації лікаря не виконала, до лікарів КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР не з`явилася. З дитиною [PERSON] , [INFO] мати на огляд до лікаря-педіатра жодного разу не з`являлась, на численні дзвінки та запрошення не відповідала, про що було повідомлено Управління (службу) у справах дітей ЧМР. Діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] щеплені частково та з порушенням календаря. [PERSON] взагалі не вакцинований. За інформацією спеціалізованої загальноосвітньої школи № 2 I-ІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов Чернігівської міської ради Чернігівської області, де навчається [PERSON] , [INFO] , [PERSON] невідповідально ставиться до виконання батьківських обов?язків. Кіара з 24 листопада 2023 року по 25 березня 2024 року була відсутня на уроках у школі без поважної причини. Мати не цікавиться навчанням та шкільним життям дочки, не бере участі у її вихованні. [PERSON] не відповідає на телефонні дзвінки класного керівника, не виходить на зв?язок з будь-яким іншим учителем, батьківські збори не відвідує. Коли дитина приходила до школи, то була брудна, у старому одязі, без навчального приладдя та голодна. Мати часто залишає Кіару вдома, щоб вона наглядала за молодшими братами та сестрою (а.с. 20). Відповідно до актів Органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та доставку від 29 березня 2024 року, до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна» дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, працівниками поліції було поміщено малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 16, 17, 18, 19). Інспекторами сектору ювенальної превенції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції головного управління Національної поліції України в Чернігівській області по відношенню до [PERSON] , неодноразово складалися протоколи за частинами 1, 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно матеріалів адміністративних справ № 750/6704/18, № 750/693/19, № 750/12820/23, № 750/16077/23, № 750/3508/24, № 750/4745/24 та інформації Головного управління Національної поліції у Чернігівській області (а.с. 72, 73, 74, 75), [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання нею батьківських обов`язків, а саме: в постановах суду встановлені факти .залишення дітей, в тому числі на вулиці, без нагляду дорослих, невідвідування без поважних причин старшою дочкою школи упродовж тривалого часу, незабезпечення належних санітарних умов в місці проживання дітей тощо. В усіх протоколах, що складалися відносно відповідача, остання писала пояснення, що змінить свою поведінку та не допускатиме більше порушень. Допитана в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] (заступник директора з навчально виховної роботи спеціалізованої загальноосвітньої школи № 2) суду повідомила, що старша дочка відповідача [PERSON] в другому класі майже не відвідувала школу. Дитина пояснювала класному керівнику, що вимушена доглядати за меншими сестрою та братами, а тому не може ходити до школи. Також, класний керівник дівчинки повідомляла свідку, що Кіара підходила до неї і просила позайматися з нею додатково, що свідчить про бажання дитини навчатися. При цьому, свідок суду повідомила, що у перший рік навчання дитини не було таких проблем з пропуском навчання, а все почалося з початку навчального року у другому класі. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] (мати відповідача), [PERSON] (бабуся відповідача), суду повідомили, що в інтересах дітей буде відібрати їх від матері, яка веде аморальний спосіб життя, діти часто голодні, недоглянуті, мати залишає їх самих без догляду. Свідок [PERSON] (сусід відповідача) суду повідомив, що відповідач просила його та його дівчину приглянути за дітьми, коли сама ходила на підробіток. Свідок зазначив, що санітарні умови у квартирі відповідача, як на його погляд, задовільні. 03 квітня 2024 року [PERSON] звернулася до Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради із заявою про те, що вона не заперечує щодо відібрання від неї малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав. Також вона зазначила, що має намір змінити ставлення до виховання дітей, знайти житло та роботу (а.с. 50). Питання щодо доцільності відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 232 від 15 квітня 2024 року було затверджено висновок про доцільність відібрання дітей у [PERSON] без позбавлення батьківських прав (а.с. 27, 28-29). Відповідно до частини 2, частини 5 статті 150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 170, Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5, частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7\~СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Отже, суд має виходити з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від\~16\~липня 2015\~року у\~справі «Мамчур\~проти України»\~(заява\~№ 10383/09) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти\~України» суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Згідно з пунктом 20 статті 4\~Закону України\~«Про органи\~і служби\~у справах\~дітей та\~спеціальні установи\~для дітей» служби у справах дітей представляють у разі необхідності інтереси дітей у судах. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, створення нею небезпечних умов для життя, здоров`я і морального виховання дитини є повністю доведеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та відібрання дітей у відповідача з передачею їх Управлінню (службі) у справах дітей Чернігівської міської ради для вирішення питання про подальше влаштування. Враховуючи викладене,

Outcome: approved