Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

18 липня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Бердніченко Оксани Павлівни в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 20.02.2018 року виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області було зареєстровано шлюб (актовий запис № 14) між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . З літа 2021 року сторони фактично перестали проживати як подружжя, не спілкуються, проживають у різних місцях, не ведуть спільне господарство. Спір про розділ майна, що є сумісною власністю, та щодо проживання дитини відсутній. Основною причиною розпаду сім`ї є сварки, непорозуміння через різні цінності, погляди на життя, а також втрата любові та поваги. Таким чином, адвокат Бердніченко О.П. прохала суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.02.2018 року виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області за актовим записом № 14; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.26-27). Представник позивача [PERSON] адвокат Бердніченко О.П. подала заяву про розгляд справи без їх участі. Позов підтримує та прохає задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає та не заперечує проти його заловолення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 20 лютого 2018 року виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб за актовим записом № 14 (а.с.7,19). Від шлюбу мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8,20). Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини немає. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки влітку 2021 року та відновлювати їх позивач наміру не має. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 1211,20 гривень.

Outcome: approved