Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 17950,00грн., мотивуючи тим, що 21.02.2024 року о 11.30 год. в м. Первомайську по вул. Каховська, [PERSON] (надалі - відповідач) керуючи а/м «ЗИЛ-5301» д/н [NUMBER] , під час руху заднім ходом, для забезпечення безпеки руху не скористався допомогою інших осіб, в результаті чого здійснив наїзд на її а/м «TOYOTA COROLLA» д/н. [NUMBER] , який стояв припаркований біля ЗОШ № 17. В цей час вона, як власниця та водій а/м «TOYOTA COROLLA», знаходилася поза межами транспортного засобу. В результаті ДТП її транспортний засіб отримав механічні пошкодження. При цьому, одразу ж після вчинення зіткнення з її автомобілем, відповідач не дочекавшись її повернення, та не викликавши працівників патрульної поліції, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Повернувшись до свого авто, вона виявила на ньому значні механічну пошкодження, які виражалися у пошкодженні лакофарбового покриття та деформації переднього лівого крила, підкрилка та пошкодженні лакофарбового покриття та деформації бамперу. Зрозумівши, що дані пошкодження можливо вчинити лише зіткнення автомобілів, вона одразу ж викликала патрульну поліцію. Так, за результатами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, працівниками поліції було складено схему відображення обстановки на місці, та згодом, після того, як знайшовши винуватця ДТП, складено відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 582572 та серії ААД № 582571. В подальшому, розглянувши протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 582572 та серії ААД № 582571 від 06.03.2024, дослідивши докази у справі, Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено постанову від 04.04.2024 по справі № 484/1386/24, якою визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Постанова набрала законної сили 16.04.2024 року. Разом з тим, встановивши рішенням суду винну сторону даної дорожньо-транспортної пригоди, вона звернулася до відповідача з вимогою про відшкодування завданих збитків, або надання страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, відшкодовувати в добровільному порядку завдані їй збитки відповідач відмовився, а цивільно-правова відповідальність, як з`ясувалося, у нього застрахована не була. Не маючи змоги чекати аби потерпілий відшкодував їй збитки, завдані ДТП, вона самостійно розпочала ремонт автомобіля, шляхом придбавання автозапчастин для заміни пошкоджених, та залученням на платній основі майстрів з ремонту авто. Згідно акту та рахунку-фактури № 25 від 05.03.2024, виданого ФОП [PERSON] , загальна вартість відновлювальних робіт т/з та вартість витратних матеріалів (з урахуванням ПДВ в запчастинах) склала 17 950 (сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (копії акту та рахунку додаються). Вчинена 21.02.2024 року [PERSON] дорожньо-транспортна пригода перебуває в прямому причинному зв`язку з заподіяними їй матеріальними збитками, як потерпілій стороні у даному ДТП. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, якщо особа під час керування автомобілем мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на такий, переданий їй власником чи іншою особою, яка на законній правовій підставі використовує цей транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання майнової шкоди. У п. 2 Постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» Верховний Суд України роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Дана позиція також зазначена у пункті 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03,2013. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з підпунтком "а" п. 44.1 ст. 44 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На підставі викладеного, з урахуванням того факту, що постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.04.2024 відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в якій вона є потерпілою стороною, при цьому не маючи на той момент застрахованої цивільно-правової відповідальності, позивач вважає, що з [PERSON] та Моторного (транспортного) страхового бюро України мають бути стягнені на її користь грошові кошти у солідарному порядку в якості відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. Відзив на позов не подав. Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання надав відзив на позовну заяву, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутність та відмовити в задоволенні позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України мотивуючи тим, що наявні додатки до цивільного позову не містять письмових доказів, за якими можна було б встановити власника колісного транспортного засобу - марки «ЗІЛ - 5301» державний реєстраційний номер [NUMBER] та колісного транспортного засобу марки «Toyota Corolla» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Також, Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона є володільцем транспортного засобу «Toyota Corolla» державний реєстраційний номер [NUMBER] на відповідній правовій підставі, що давало б право на звернення до суду про відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Крім того, внаслідок невиконання в даному випадку вимог ст. 21 Закону щодо обов`язковості страхування цивільно-правової відповідальності, потерпіла особа, власник колісного транспортного засобу марки «Toyota Corolla» державний реєстраційний номер [NUMBER] , позбавила себе права на отримання відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ, оскільки, на думку представника відповідача, на дату ДТП вказаний автомобіль не відповідав вимогам, передбаченим пунктом 1.7 ст. 1 Закону, а тому, у даному випадку, цивільно-правову відповідальність має нести особа, неправомірними діями якої завдано майнової шкоди. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.04.2024р., яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі) грн. на користь держави. Вказаною постановою встановлено, що 06.03.2024 року, 21.02.2024 року о 11.30 год. в м.Первомайськ по вул. Каховська, [PERSON] керував а/м «ЗИЛ-5301» д/н [NUMBER] , під час руху заднім ходом, для забезпечення безпеки руху не скористався допомогою інших осіб в результаті чого здійснив наїзд на а/м «TOYOTA» д/н. [NUMBER] , який стояв припаркований біля ЗОШ №17, водій якого [PERSON] знаходилася поза межами транспортного засобу. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.9; 2.3Б ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 124 КУпАП. Крім того, 06.03.2024 року, 21.02.2024 року о 11.30 год. в м.Первомайськ по вул. Каховська, [PERSON] керував т/з «ЗИЛ-5301» д/н [NUMBER] та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої він був. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.10А ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 122-4 КУпАП. Зазначеною постановою також, встановлено наявність механічних пошкоджень у обох транспортних засобів. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно Акту виконаних робіт (надання послуг) № 25 від 05.03.2024р., наданого ФОП « [PERSON] », загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA» д/н. [NUMBER] склала 17950,00грн. При цьому, твердження представника Моторного (транспортного) страхового бюро України стосовно того, що Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона є володільцем транспортного засобу «Toyota Corolla» державний реєстраційний номер [NUMBER] на відповідній правовій підставі, що давало б право на звернення до суду про відшкодування шкоди, завданої цьому майну не заслуговують на увагу, оскільки вищевказаною постановою суду встановлено, що саме позивач була водієм /м «TOYOTA» д/н. [NUMBER] . Разом з тим, у відзиві на позов представник Моторного (транспортного) страхового бюро України вказував, що внаслідок невиконання в даному випадку вимог ст. 21 Закону щодо обов`язковості страхування цивільно-правової відповідальності, потерпіла особа, власник колісного транспортного засобу марки «Toyota Corolla» державний реєстраційний номер [NUMBER] , позбавила себе права на отримання відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ, оскільки, на думку представника відповідача, на дату ДТП вказаний автомобіль не відповідав вимогам, передбаченим пунктом 1.7 ст. 1 Закону, а тому, у даному випадку, цивільно-правову відповідальність має нести особа, неправомірними діями якої завдано майнової шкоди. Дане твердження представника відповідача є слушним виходячи з наступного. Згідно ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів перед третіми особами - є обов`язковим. З матеріалів справи вбачається, що стосовно транспортного засобу - марки «ЗІЛ - 5301» державний реєстраційний номер [NUMBER] та колісного транспортного засобу марки «Toyota Corolla» державний реєстраційний номер [NUMBER] страховий поліс відсутній, тобто зазначені транспортні засоби, на момент ДТП, не були забезпечені полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно пп. «а» п. 41.1 ст. 41 ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно ст. 1 ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим. Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що автомобіль марки «Toyota Corolla» державний реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП, не відповідав вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому позивач не має права на отримання відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ. Разом з тим, частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З урахуванням наведеного, враховуючи те, що вина [PERSON] у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.02.2024р., встановлена постановою суду, яка набрала законної сили, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 17950,00грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial