Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] у березні 2024р. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] матеріальний збиток, завданий дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 162914,86 грн., моральну шкоду в розмірі 60000,00 грн., вартість послуг експерта, яка складає 7500,00 грн. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що [PERSON] 30.08.2023р. о 17 год 45 хв в м. Житомирі, по вул. Вітрука, 31, керуючи транспортним засобом «SKODA» д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з транспортним засобом «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та в подальшому допустив зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES-BENZ» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку з транспортним засобом «SKODA». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира №296/10711/23 (3/296/3309/23) [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Відповідно до експертного висновку №3041 від 13.09.2023р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] , станом на 30.08.2023р. становить 555 609,60 грн. Утилізаційна (залишкова) вартість в пошкодженому стані транспортного засобу «SUZUKl» д.н.з. [NUMBER] , станом на 30.08.2023р., становила 235192,74 грн. В подальшому, 15.03.2024 року, відповідно договору добровільного страхування наземного транспорту полісу №212646573 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ "СК "Євроінс Україна" позивачу виплачено 157 500,00 грн. в якості відшкодування шкоди завданої майну позивача. Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини, [PERSON] просить стягнути з відповідача матеріальний збиток завданий дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 162914,86 грн. (згідно розрахунку: 555609,60 (вартість матеріального збитку) - 157500,00 (відшкодування шкоди завданої майну позивача) - 235192,74 грн. (утилізація (залишкова) вартість) = 162916,86 грн.) Крім того, внаслідок неправомірних дій [PERSON] позивачу та членам його родини завдано значну моральну шкоду, враховуючи характер та обсяг завданих моральних та фізичних страждань, втрат матеріального характеру [PERSON] просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 60000,00 грн. Від позивача [PERSON] 10.09.2024р. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з постановою Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі № 911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником транспортного засобу «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 12). З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] 30.08.2023 року о 17 год. 45 хв. в м. Житомирі, по вул. Вітрука, 31, керуючи транспортним засобом «SKODA», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, не ворався з керуванням та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з транспортним засобом «SUZUKI», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та в подальшому допустив зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ», д.н.з. [NUMBER] , який рухався у попутному напрямку з транспортним засобом «SKODA». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] - тілесні ушкодження. Відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 14.12.2023р. у справі № 296/10711/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (а.с. 6). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «SUZUKI», д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Згідно квитанції від 15.03.2024р. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на рахунок [PERSON] сплачено страхове відшкодування в загальному розмірі 157500,00 грн. (а.с. 10). З висновку автотоварознавчої експертизи № 3041 від 13.09.2023р., проведеної експертом Землюком В.В., вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] , станом на 30.08.2023 року, внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 30.08.2023 року, становить 555609,60 грн. Утилізаційна (залишкова) вартість в пошкодженому стані автомобіля «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] , станом на момент після ДТП, яка мала місце 30.08.2023 року, становила 235192,74 грн (а.с. 14-40). Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. Нормами чинного ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст.1187 ЦК України) Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика (Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20). Згідно зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18 (провадження № 61-17280св20), від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18 (провадження № 61-4879св21). Встановлено, що позивач 08.09.2023р. ініціював проведення автотоварознавчої експертизи для оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. За результатами висновку експерта № 3041 від 13.09.2023р. встановлено, що: 1. вартість матеріального збитку, завдана власнику автомобіля Suzuki Ignis, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 30.08.2023р., внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 30.08.2023р., становила 555609,60 грн.; 2. вартість відновлювального ремонту автомобіля Suzuki Ignis, реєстраційний номер [NUMBER] станом на дату ДТП, яка мала місце 30.08.2023р., становила 577 980,58 грн.; 3. ринкова вартість автомобіля Suzuki Ignis, реєстраційний номер [NUMBER] станом на момент перед ДТП, яка мала місце 30.08.2023р., становила 555609,60 грн.; 4. утилізаційна (залишкова) вартість в пошкодженому стані автомобіля Suzuki Ignis, реєстраційн номер [NUMBER] станом на момент після ДТП, яка мала місце 30.08.2023р., становила 235 192,74 грн. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПрАТ "СК "Євроінс Україна". В подальшому, 15.03.2024 року, відповідно договору добровільного страхування наземного транспорту полісу №212646573 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ "СК "Євроінс Україна" позивачу виплачено 157 500,00 грн. в якості відшкодування шкоди завданої майну позивача. Враховуючи, що автомобіль «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] знищено, порядок відшкодування завданої позивачу шкоди повинен відбуватися у порядку, визначеному статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вартість транспортного засобу «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] , станом на момент перед ДТП становить 555609,60 грн., ПрАТ "СК "Євроінс Україна" в межах страхової відповідальності виплатила [PERSON] страхове відшкодування в сумі 157500,00 грн., а утилізаційна (залишкова) вартість в пошкодженому стані транспортного засобу становить 235192,74 грн. Отже сума завданої матеріальної шкоди згідно розрахунку: 555609,60 - 157500,00 - 235192,74 грн. становить 162916,86 грн. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 162916,86 грн. з [PERSON] підлягають до задоволення. Щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Частиною першою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях в зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості. Згідно п. 3 роз`яснень Верховного Суду України, сформульованих у постанові пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. [PERSON] стверджує, що внаслідок ДТП йому та членам його родини завдано значну та непоправну моральну шкоду, враховуючи характер та обсяг завданих моральних та фізичних страждань, втрат матеріального характеру, останній просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 60000,00 грн. На підтвердження розміру моральної шкоди, позивач надає виписку із медичної картки стаціонарного хворого 9380 від 01.09.2023р. доньки [PERSON] , [INFO] , з якої вбачається, що остання отримала струс головного мозку та закриту черепно-мозкову травму (а.с. 57). Суд приймає до уваги доводи позивача про завдання йому та його родині моральної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи докази в їх сукупності, та відсутність заперечень відповідача, суд при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога підлягає до задоволення. Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем були понесені судові витрати, які складаються із витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 7500,00 грн. (а.с. 7, 8). Приписами ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зазначає, що позивачем на підтвердження понесення судових витрат на послуги експерта долучено акт № 3041 від 19.09.2023р. та платіжні інструкції №@PL602324, @PL596712 від 11.09.2023р. на загальну суму 7500,00 грн. (а.с. 7-9). Враховуючи що позовні вимоги задоволено, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 7500,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2304,17 грн., що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved