Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 листопада 2010 року зареєстрував шлюб з [PERSON] у виконкомі Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис №9. [INFO] у них з відповідачкою народилась дочка [PERSON] . 29 жовтня 2013 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано відповідно до заочного рішення Теплицького районного суду Вінницької області. З 2014 він з [PERSON] знову почали проживати, як сім`я, без реєстрації шлюбу та [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Однак шлюб зберегти не вдалось, з вересня 2021 року, [PERSON] з дітьми почала проживати з с. Степанівка Гайсинського району Вінницької області. Відповідно до рішення Теплицького районного суду від 22 листопада 2021 року у праві за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, з нього стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2021 року, до досягнення дітьми повноліття. 21.01.2023 [PERSON] разом з дітьми поїхала за кордон, однак вона там вела аморальний спосіб життя та не слідкувала за дітьми, а саме її поведінка та дії призводили до того, що діти перебували у обставинах, що загрожували життю та здоров`ю дітей. З 01 квітня 2024 року, діти: [PERSON] та [PERSON] , проживають з позивачем в с. Залужжя Гайсинського району Вінницької області на знаходяться на його повному утриманні, однак з нього продовжують стягувати аліменти на користь [PERSON] . Відповідачка не допомагає у вихованні дітей, навчанні та матеріальному утриманні, вона самоусунулась від виховання та утримання дітей. [PERSON] , як батько дітей доглядає за ними, виховує їх, та матеріально утримує, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. В судове засідання представник позивача\~ [PERSON] не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі позивача, позов підтримує, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, і не повідомила суд про причини своєї неявки, тому суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4\~ЦПК України -\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). Відповідно до рішення Теплицького районного суду від 22 листопада 2021 року у праві за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, з нього стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2021 року (а.с.7-9). Згідно з актом обстеження умов проживання від 12.07.2024 затвердженого начальником ССД Теплицької селищної ради [PERSON] , діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] та знаходяться на його утриманні (а.с.14). Відповідно до ч. 1ст.\~8\~ЗУ "Про\~охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно\~ст.\~180\~СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України№ 789-ХІІвід 27лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Ст.\~179\~СК України - передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Положеннями ч.2 та 3ст.\~181\~СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. ст. 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей 267\~-\~271\~СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Ст.\~92\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.\~273\~СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено судом неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком - позивачем по справі та перебувають на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про припинення стягнення з нього аліментів є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved