Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

10 липня 2024 року [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 01 вересня 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, у сторін наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2023 року та носять формальний характер, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу та примирення є неможливим. Ухвалою суду від 15 липня 2024 року року прийнято позовну заяву до розгляду,\~ відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з призначенням судового розгляду на 30 серпня 2024 року. Через неявку відповідача в судове засідання призначене на 30 серпня 2024 року, судовий розгляд у справі відкладено на 23 вересня 2024 року. 30 серпня 2024 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] , в якій остання просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги\~ підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання 23 вересня 2024 року повторно не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений судом своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01 вересня 2006 року сторони уклали шлюб між собою (а.с.4). За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . (а.с.8). Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 9, 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~ від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю та\~ позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Враховуючи, що на підставі п. 9, 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~ позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] та копією довідки серії [NUMBER] (а.с. 9-10), суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved