Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

31.07.2024 ТОВ «Санфорд Капітал» через систему «Електронний суд» звернулося до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що 05.06.2019 між [PERSON] і ПАТ «Ідея Банк», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» укладено договір кредиту та страхування №Z62.20717.005340561, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 34837 грн строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «Сонаті» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від [PERSON] за вказаним кредитним договором. 29.12.2023 між ТОВ «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу, за умовами якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від відповідача за вказаним кредитним договором. [PERSON] належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 50903 грн 37 коп., з яких: 34144 грн 30 коп. заборгованість за тілом кредиту, 16759 грн 07 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути зі [PERSON] на користь товариства вказану суму, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою судді Сумського районного суду Сумської області від 01.08.2024 справа за вказаним позовом була передана за підсудністю до Білопільського районного суду Сумської області. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 29.08.2024 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача ТОВ «Санфорд Капітал» - Маслюженко М.П. не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 5, 83). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а. с. 85). Про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 05.06.2019 між АТ «Ідея Банк» і [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Z62.20717.005340561, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 34837 грн, строком на 36 місяців по 05.06.2022, зі сплатою відсотків за користування кредитом за змінюваною процентною ставкою в розмірі 15% річних, внесенням щомісячних платежів на погашення кредиту та плати за щомісячне обслуговування кредитної заборгованості банком відповідно в розмірі та строки, визначені в додатку №1 до договору, який є паспортом споживчого кредиту (а. с. 66 зв. - 67). Відповідно до 1.7, 3.12 договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 34837 грн на рахунок, який відкриває банк позичальнику, та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4543 грн 96 коп. згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Згідно з п. 1.8 змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу банку в розмірі 5,5%. Своїм підписом у договорі [PERSON] підтвердив, що погоджується з тим, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх; ознайомлений з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тарифами, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», які розміщені на офіційному веб-сайті банку. Цього ж дня між банком і [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, який є додатком №1 до договору кредиту та страхування №Z62.20717.005340561 від 05.06.2021 (а. с. 66 зв.). 05.06.2019 АТ «Ідея Банк» перерахував кредитні кошти, відповідно до умов договору (а. с. 66). 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «ФК «Сонаті» було укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило за плату, а ТОВ «ФК «Сонаті» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників (а. с. 33-39). Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] у розмірі 81765 грн 51 коп. за кредитним договором №Z62.20717.005340561 від 05.06.2019, з яких: 34144 грн 30 коп. заборгованість за основною сумою, 16759 грн 07 коп. заборгованість за відсотками, 30862 грн 14 коп. заборгованість за комісіями (а. с. 44). 29.12.2023 між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сонаті» відступило за плату, а ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників (а. с. 26-32). Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] у розмірі 81765 грн 51 коп. за кредитним договором №Z62.20717.005340561 від 05.06.2019, з яких: 34144 грн 30 коп. заборгованість за основною сумою, 16759 грн 07 коп. заборгованість за відсотками, 30862 грн 14 коп. заборгованість за комісіями (а. с. 40). Позивач просить стягнути з боржника заборгованість у розмірі 50903 грн 37 коп., з яких: 34144 грн 30 коп. заборгованість за основною сумою, 16759 грн 07 коп. заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 1054, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Враховуючи викладене, зі [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал» необхідно стягнути 50903 грн 37 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 34144 грн 30 коп. заборгованості за основною сумою, 16759 грн 07 коп. заборгованості за відсотками. Що стосується вимоги про стягнення 7200 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ч, 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена зокрема в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц. З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. З огляду на викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5467 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються з судового збору (2422 грн 40 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (3000 грн + 45 грн) (а. с. 7, 42, 46). На підставі викладеного,

Outcome: approved