Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року позовну заяву Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди було залишено без задоволення. На адресу суду надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Наконечного Віталія Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. У своїй заяві просить суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди та стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 50 242 (п`ятдесят тисяч двісті сорок дві) гривень 00 копійок. За переконанням представника, вищевикладені обставини та додані до даної заяви докази, є підставами для стягнення з відповідача судових витрат. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07 травня 2024 року матеріали заяви було передано для розгляду судді Фроловій І.В. У судове засідання сторони не викликались, на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Суд, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що є необхідність в ухваленні додаткового рішення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року позовну заяву Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди було залишено без задоволення. Разом з тим, в рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року не вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу. За умовами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Частиною 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу. Частиною 1, 2 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно частини 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. З матеріалів справи вбачається, що з метою отримання правової допомоги Відповідачу надавалася правчнича допомога Адвокатським об?єднанням «ДЖІ ЕН ЕС КОНСАЛТИНГ» (далі -Виконавець), в особі Керуючого партнера - адвоката Наконечного В.Л. та старшої партнерки Сіра А.В . Загальний розмір судових витрат Відповідача в межах розгляду справи в суді першої інстанції становить 50 242,00 грн без ПДВ, які складаються з: - витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн; - пов`язані із залученням свідка [PERSON] в сумі 71,00 грн = 36,00 + 35,00 грн; - пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи в сумі 171,00 грн. Заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наступними доказами: 1) Договором про надання правничої допомоги № 01/06-23 від 22.06.2023 (далі - Договір, а.с. 84-90, т. 1), укладеним між Виконавцем та [PERSON] (далі - Клієнт). У п. 1.1 Договору передбачено, що Виконавець приймає на себе зобов`язання забезпечити надання правничої допомоги Клієнту. При цьому п. 1.4 Договору визначено, що від імені Виконавця зобов`язання за цим Договором має право виконувати зокрема адвокат Наконечний В.Л., адвокатка Сіра А.В. У п. 4.3 Договору сторони погодили, що вартість послуг за Договором розраховується враховуючи погодинні ставки за надання послуг адвокатом в 2023 році - 2 000,00 грн за годину, або у фіксованому розмірі. 2) Рахунками на оплату № 04/07-2023-1Р від 04.07.2023 (а.с. 91, т. 1), № 11/12-2023-3Р від 11.12.2023 та № 06.05-2024-1Р від 06.05.2024, актом про надання послуг № 06/05-01А від 06.05.2024 з детальним переліком судових витрат, обсягом витраченого часу та розрахунком загальної вартості послуг. Матеріалами справи підтверджується факт отримання Відповідачем послуг Адвоката наявністю складених та наданих до суду процесуальних документів. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Суд зауважує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеної у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Таким чином, витрати [PERSON] , пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката у суді, складають 50 242 (п`ятдесят тисяч двісті сорок дві) гривень 00 копійок., а їх понесення підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі, яким вирішити розподіл судових витрат та задовольнити заяву про розподіл витрат, а саме: стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 50 242 (п`ятдесят тисяч двісті сорок дві) гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved