Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління Будівлями та Спорудами» (далі - позивач, ТОВ «Управління Будівлями та Спорудами») звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка, [PERSON] ) про надання доступу до квартири [ADDRESS] з метою проведення ремонтних санітарно-технічних робіт інженерного обладнання. Позовні вимоги мотивовані тим, що вказаний будинок переданий в управління, житлово-комунальне обслуговування та експлуатацію позивачу. У лютому 2023 року позивачем, як виконавцем за договором обслуговування, було встановлено несправність (аварійну ситуацію) в системі постачання холодної та гарячої води і водовідведення, доступ до якої можливий через отримання доступу до квартири [ADDRESS] , що належить відповідачці. Позивачем шляхом надання відповідного попередження було проінформовано відповідачку про необхідність надання доступу до вказаної квартири [ADDRESS] в житловому комплексі з метою проведення необхідних ремонтних робіт та усунення аварійної ситуації, проте відповідачкою протиправно було проігноровано вказане попередження та не надано необхідного доступу до її квартири, що унеможливлює проведення ремонтних робіт та усунення аварійної ситуації. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року цивільну справу за позовом ТОВ «Управління Будівлями та Спорудами» до [PERSON] про надання доступу до житлового приміщення передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року цивільну справу за позовом ТОВ «Управління Будівлями та Спорудами» до [PERSON] про надання доступу до житлового приміщення прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17 жовтня 2023 року. Відповідно до довідки Печерського районного сулу м. Києва судове засідання, призначене на 17 жовтня 2023 року, було знято з розгляду у зв`язку з чергуванням судді як слідчий суддя, та розгляд справи призначено на 20 грудня 2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року розгляд справи відкладено на 27 березня 2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року розгляд справи відкладено на 29 травня 2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року розгляд справи відкладено на 10 вересня 2024 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідачу направлено судові повістки рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу реєстрації, проте конверти повернулися на адресу суду з відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 01 жовтня 2011 року між ТОВ «Управління Будівлями та Спорудами» (Управитель за договором» та ТОВ «А.В.С.» (Замовник за договором) укладено договір про передачу «Житлово-офісного комплексу з вбудованими, прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом по [ADDRESS] (перший пусковий комплекс) експлуатуючій організації в управління. У відповідності до підпункту 1.1. Договору житлово-офісний комплекс з вбудованими, прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом по [ADDRESS] (перший пусковий комплекс) переданий в управління, житлово-комунальне обслуговування та експлуатацію позивача. 10 вересня 2013 року між позивачем, як управляючою компанією, в якості виконавця та [PERSON] , в якості споживача, як власником квартири [ADDRESS] , було укладено договір № 114/К про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до пункту 4.2.5 Договору обслуговування, виконавець має право доступу до приміщення споживача для ліквідації аварій, у тому числі несанкціонованого, відповідно до встановленого законом порядку усунення недоліків в роботі санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічного та профілактичного огляду і перевірки показань квартирних засобів обліку води і теплової енергії відповідно до законодавства Згідно пункту 5.1.3. Договору обслуговування, Споживач зобов`язується забезпечити доступ до відповідної інженерної мережі, арматури, квартирних засобів обліку води і теплової енергії представників Виконавця за наявності в них відповідного посвідчення для: ліквідації аварій - цілодобово; встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного та профілактичного огляду, зняття контрольних показань засобів обліку води і теплової енергії - згідно з вимогами нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. 13 грудня 2022 року в будинку [ADDRESS] трапилося залиття, аварія на системі центрального водопостачання, що підтверджується актом позивача від 13 грудня 2022 року. Листом від 19 грудня 2022 року вих. № 483 позивач повідомив відповідачку про необхідність надання доступу до вказаної квартири [ADDRESS] в житловому комплексі з метою проведення необхідних ремонтних робіт та усунення аварійної ситуації. Як зазначає позивач, власник квартири [ADDRESS] категорично відмовляється надати доступ до своєї квартири для заміни пошкодженого обладнання з відновлення холодного та гарячого водопостачання. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Частиною 1 статті 316 Цивільного Кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 3 статті 13 Конституції України встановлено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Статтею 322 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 321 Цивільного Кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 7 статті 319 Цивільного Кодексу України, діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 24 Житлового Кодексу України, житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, а також контролюють додержання Правил користування житловими приміщеннями, утримання жилого будинку і прибудинкової території. Так, відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 24 січня 2006 року № 45 Про внесення змін до постанови КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, якою затверджені Правила утримання будинку та прибудинкової території, власник квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Відповідно до пункту 1.6. Правил утримання будинку та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідацій аварій, проведення оглядів технічного стану, визначаються згідно із Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно із частиною 1 статті 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний забезпечити представникам виконавця комунальної послуги доступ до свого житла, іншого об`єкта нерухомого майна для ліквідації та відвернення аварій, пов`язаних із наданням відповідної комунальної послуги, - цілодобово', З вищевикладеного вбачається, що необхідність надання доступу до квартири надається у виключних випадках, пов`язаних з необхідністю ліквідації можливої аварії, встановлення чи заміни обладнання чи зняття показників засобів обліку, проведення технічних і профілактичних оглядів або в разі завдання шкоди діями відповідача іншим мешканцям будинку. Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку. Таким чином, спосіб, у який відповідачка реалізує своє право власності порушує права та законні інтереси позивача в частині доступу до приміщення квартири, необхідного для ліквідації несправності, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved