Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся із позовом до Городоцької міської ради Львівської обл., треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська районна адміністрація про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Городоцької РДА №\~721 від 02.12.2002 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,\~8063 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №\~032647 виданого 26.12.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №\~403, скасувавши в Поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 1,\~17 умовних кадастрових гектари, що належало [PERSON] на підставі Сертифікату Серія ЛВ №\~0091047, виданого 15.06.2000 та зареєстровано в Книзі записів сертифікатів за №\~8074 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивував тим, що після смерті батька [PERSON] 06.12.2001 відкрилась спадщина на майно спадкодавця, яке фактично після його смерті успадкувала мати [PERSON] , що [INFO] його мати [PERSON] померла, після смерті матері відкрилась спадщина на майно - земельну ділянку площею 0,\~8063 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Керницької сільської ради, він є спадкоємцем першої черги після її смерті, однак коли він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю Серія І-ЛВ №\~032647 виданого 26.12.2002 виданий після смерті [PERSON] . В інший спосіб, як звернутись з означеним позовом до суду він оформити спадщину не може, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] подав суду заяву у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області міський голова [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду відзив, в якому позов визнав, просив про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи - Львівської районної військової адміністрації Львівської області Замула Х. в судове засідання не з`явилася, подала клопотання, про розгляд справи за відсутності представництва, щодо задоволення позову не заперечила. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належно. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] - 21.05.2003, що убачається із копій свідоцтв про смерть Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] , до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті, слід застосовувати положення ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що убачається з копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . За вимогами ст. 373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Пункт 24\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» від\~16.04.2004\~№\~7\~передбачає,\~що член\~колективного сільськогосподарського\~підприємства,\~включений до\~списку,\~що додається\~до державного\~акта на\~право колективної\~власності на\~землю,\~набуває права\~на земельну\~частку (пай)\~з дня\~видачі цього\~акта.\~Невнесення до\~зазначеного вище\~списку особи,\~яка була\~членом КСП\~на час\~передачі у\~колективну власність\~землі,\~не може\~позбавити її\~права на\~земельну частку. Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №\~587/2672/19 (провадження №\~61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №\~599/1833/15-ц (провадження №\~61-4320св18), у постанові від 03 липня 2019 року у справі №\~179/2279/17 (провадження №\~61-395св19), у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №\~551/1075/17 (провадження №\~61-15000св19). Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення. Згідно ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення. За положеннями ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, згідно положень абз.1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 статті 3 вищеозначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За положеннями ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як вбачається із Державного акту Серія І-ЛВ №\~032647 виданого на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької РДА від 02.12.2002 за №\~721 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за №\~403, датою його видачі є 26.12.2002 (а.с. 14). [PERSON] помер [INFO] , що убачається із копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 13). Оскільки на час видачі Державного акту Серія І-ЛВ №\~032647 виданого 26.12.2002 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької РДА від 02.12.2002 за №\~721 останній помер, тому такий Державний акт слід визнати недійсним, як і розпорядження на підставі якого він виданий, у частині передачі земельної ділянки [PERSON] (а.с. 14). Водночас, із Витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Львівського району (колишня Керницька сільська рада) Львівської області убачається, що за [PERSON] значився зареєстрованим Сертифікат Серія ЛВ №\~0091047 від 15.06.2000 виданий на підставі рішення Городоцької районної ради №\~156 від 06.04.2000, за яким йому належало право на земельну частку ( пай) площею 1,\~17 умовних кадастрових гектари на території Керницької сільської ради (а.с. 15). Вказане свідчить про те, що [PERSON] ще за життя був внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), за життя отримав Сертифікат про право на земельну частку (пай), а отже видача бланку Державного акту після його смерті не може слугувати до звуження прав його спадкоємців та відмовою до визнання за ним права на пай в порядку спадкування. А відтак належне [PERSON] на час смерті право на земельну частку ( пай) площею 1,\~17 умовних кадастрових гектари, входить в склад спадщини після його смерті. Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №\~61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року. Згідно Довідки старости Керницького старостинського округу Мацько Ю.С. №\~360 від 08.06.2023 [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав на [ADDRESS] , разом з ним на день смерті проживали дружина [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). [PERSON] померла [INFO] , що убачається із копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 12). Отже, оскільки [PERSON] при житті фактично належало право на земельну частку (пай) згідно вищеозначеного Сертифікату, саме це право входить до складу спадщини, після його смерті. Спадкоємцем після смерті [PERSON] була його дружина- [PERSON] , яка померла [INFO] , отже позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] . Позивач [PERSON] спадщину прийняв, інших спадкоємців за законом немає, є підстави до визнання за позивачем права на земельну частку (пай) площею 1,\~17 умовних кадастрових гектари, в порядку спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: approved