Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

У червні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що [INFO] помер її брат [PERSON] й відповідно після його смерті відкрилася спадщина на спільну частку житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] , та на частку у спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0,0249 га., для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером №7310136600:37:002:0083. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON] . Також вказувала, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №149033 від 05.07.2012 року співвласниками земельної ділянки площею 0,0249 га, кадастровий №7310136600:37:002:0083, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою в [ADDRESS] є [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , та [PERSON] . \~ \~ \~ \~З метою прийняття спадщини, у встановлений законом строк вона звернулася із\~заявою про\~прийняття спадщини\~до приватного\~нотаріусаЧернівецького міського нотаріального округу Куніциної І.Є., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки у зв`язку з тим, що вищезазначена земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] та [PERSON] , що не дає нотаріусу можливості визначити частку спадкодавця у спільній сумісній власності, а тому видача свідоцтва про право на спадщину за державним актом на право власності на земельну ділянку є неможливим, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №76/02-31 від 07 червня 2024 року. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визначити, що [PERSON] , який помер [INFO] належала 1/6 частка у праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,0249 га, кадастровий №7310136600:37:002:0083, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою в [ADDRESS] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак у матеріалах справи містяться її письмова заява про розгляд справи у її відсутності, та вказала, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, за наслідками судового розгляду справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 7). Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON] . \~ \~ \~ \~До скалу спадщини після смерті [PERSON] входила спільна частка житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] , та частка у спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0,0249 га., для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером №7310136600:37:002:0083 Також з матеріалів справи убачається, що спадкоємиця звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Куніциної І.Є., однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що вищезазначена земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , та [PERSON] , що не дає нотаріусу можливості визначити частку спадкодавця у спільній сумісній власності, а тому видача свідоцтва про право на спадщину за державним актом на право власності на земельну ділянку є неможливим, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №76/02-31 від 07 червня 2024 року(а/с 20). \~ \~ \~ \~Так, згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. У відповідності до вимог ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про наявність відповідного письмового та нотаріально посвідченого договору між співвласниками про визначення розмір часток, а тому суд приходить до висновку, що їх частки рівні та складають по 1/6 частці за кожним співвласником. У відповідності\~до п.23\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»,\~ у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом п. г) ч.1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Як встановлено судом, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №149033 від 05.07.2012 року співвласниками земельної ділянки площею 0,0249 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , та [PERSON] (а/с 14). З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності в порядку передбаченому ст. 372 ЦК України, припинивши право спільної сумісної власності. На\~підставі вище\~викладеного та\~

Outcome: approved