Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

В квітні 2024 року Акціонерне товариство ?Перший Український Міжнародний Банк? (надалі - АТ ?Перший Український Міжнародний Банк?) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просило суд: стягнути з [PERSON] на свою (АТ ?Перший Український Міжнародний Банк?) користь заборгованість за кредитним договором №2001281517701 від 02 квітня 2019 року, яка складає 55 434, 36 грн. та за кредитним договором №1002100470001, яка складає 78 435, 70 грн. від 22 лютого 2022 року, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 квітня 2019 року між АТ ?Перший Український Міжнародний Банк? та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001281517701, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 15 000, 00 грн., який в послідуючому було збільшено до 34 044, 00 грн. 22 лютого 2022 року між АТ ?Перший Український Міжнародний Банк? та [PERSON] було укладено кредитний договір №1002100470001, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 57 650, 00 грн. Позивач, взяті на себе зобов?язання виконав в повному обсязі. Відповідач у свою чергу, взяті на себе зобов?язання в частині повернення грошових коштів не виконує, в строки, визначені кредитними договорами, грошові кошти не повертає, що спричинило виникнення заборгованості за кредитами. Так, станом на 01 лютого 2024 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору №2001281517701 від 02 квітня 2019 року складає 55 454, 36 грн., з яких: 34 038, 63 грн. - заборгованість за кредитом, 21 395, 73 грн. - заборгованість за процентами та по кредитному договору №1002100470001 від 22 лютого 2022 року складає 78 435, 70 грн., з яких: 57 650, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 10, 06 грн. - заборгованість за процентами, 20 775, 64 грн. - заборгованість за комісією. А тому, для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі за позовом АТ ?Перший Український Міжнародний Банк? та [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідач, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористався; відзив на позовні вимоги до суду не надіслав. Представник позивача в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; в позовній заяві зазначив, що просить провести розгляд справи за його відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі з підстав, викладених у позові; проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; письмовий відзив на позов не надіслав, як і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Оскільки, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 02 квітня 2019 року між АТ ?Перший Український Міжнародний Банк? та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001281517701, у вигляді заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На підставі якої відповідачу було надано кредит на загальні споживчі цілі, в тому числі для оплати за договором страхування, шляхом встановлення кредитного ліміту в сумі 15 000, 00 грн., який в подальшому було збільшено до 34 044 грн. Строком на 12 місяців, який зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою у розмірі 47, 88% річних. 22 лютого 2022 року між АТ ?Перший Український Міжнародний Банк? та [PERSON] було укладено кредитний договір №1002100470001, у вигляді заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На підставі якої відповідачу було надано кредит на загальні споживчі цілі, шляхом встановлення кредитного ліміту в сумі 57 650, 00 грн. Строком на 36 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 0, 010 % річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2, 22 %. Під час розгляду справи, судом встановлено, що АТ ?Перший Український Міжнародний Банк? свої зобов`язання за вищезазначеними кредитними договорами виконало належним чином, встановивши [PERSON] кредитні ліміти та надавши можливість розпоряджатись грошовими коштами, про що свідчать виписки з рахунку [PERSON] . Як вбачається із наданих позивачем банківських виписок по рахункам, відповідач користувався кредитними коштами. Вказані обставини [PERSON] не спростовані. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Договір є обов?язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст.525, 526, 546 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов?язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов?язання. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов?язання внаслідок односторонньої відмови від зобов?язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов?язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання (ст.625 ЦК України). При цьому, положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов?язок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Отже, позивачем доведено, що умовами кредитних договорів були узгоджені істотні умови договору та факт отримання відповідачкою кредитних коштів. Під час розгляду справи, з боку відповідача суду не було надано доказів, що розмір заборгованості по кредитним договорам відсутній чи наявний у меншому розмірі. Як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов?язання не виконував, а тому, утворилася заборгованість, станом на 01 лютого 2024 року по кредитному договору №2001281517701 від 02 квітня 2019 року у розмірі 55 434, 36 грн., з яких: 34 038, 63 грн. - заборгованість за кредитом, 21 395, 73 грн. - заборгованість за процентами та по кредитному договору №1002100470001 від 22 лютого 2022 року у розмірі 78 435, 70 грн., з яких: 57 650, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 10, 06 грн. - заборгованість за процентами, 20 775, 64 грн. - заборгованість за комісією. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилася станом на 01 лютого 2024 року за кредитним договором №2001281517701 від 02 квітня 2019 року у розмірі 55 434, 36 грн. та за кредитним договором №1002100470001 від 22 лютого 2022 року у розмірі 78 435, 70 грн. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved