Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння в подружньому житті. Вказала, що вони з відповідачем не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки вже майже два роки, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. В судове засідання, яке відбулося 13.09.2024 позивач не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без її участь. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву у якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Третя особа у судове засідання не з`явився, подав суду заяву у якій позов просив задовольнити . Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. В силу вимог\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18 травня 2019 року, який було зареєстровано Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №131 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 2024 року (а.с.9). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 14 червня 2024 року позивач [PERSON] перебуває на 37-38 тижні вагітності (а.с.10). Відповідно до заяви про визнання батьківства [PERSON] визнав себе батьком дитини, яка буде народжена у 2024 році [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Із матеріалів справи вбачається, що між подружжям виникали непорозуміння та спільне життя в них не склалось через різні погляди на життя. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. За правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до стст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 110 СК України визначено, що чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, а також до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Вказана позиція також висловлена у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та Постанові Верховного Суду у справі № 753/8546/17 від 17 жовтня 2018 р., а саме: згідно з ч.2 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Як було зазначено вище та встановлено судом, позивач та відповідач не проживають однією сім`єю та спільного господарства не ведуть. Окрім того, позивач очікувала на народження дитини, біологічним батьком якої визнав себе [PERSON] , а відтак збереження даного шлюбу суперечитиме інтересам як позивача так і відповідача. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved