Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В травні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 26 вересня 2019 року уклала з ДП МОУ «Укрвійськбуд» як замовником будівництва, та ТОВ «Премікс Інвест», субпідрядником, договір №79 про добудову 189-ти квартирного житлового будинку у [ADDRESS] . За умовами якого ДП МОУ «Укрвійськбуд» та ТОВ «Премікс Інвест» зобов`язалися забезпечити завершення будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] до 28 лютого 2021 року, ввести його в експлуатацію до 31 травня 2021 року та передати у володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] на четвертому поверсі цього житлового будинку. В свою чергу, [PERSON] зобов`язалася дофінансувати (оплатити добудову) у розмірі 173142 гривень 36 копійок. На виконання умов договору [PERSON] у повному обсязі сплатила ціну дофінансування. Однак, відповідачі свої зобов`язання за договором не виконали та в обумовлений строк не закінчили будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Тому [PERSON] просить суд стягнути з ТОВ «Премікс Інвест» пеню за період 365 днів, що передували пред`явленню позову, у розмірі 1895919 гривень 50 копійок, а також стягнути з ДП МОУ «Укрвійськбуд» завдану їй моральну шкоду у розмірі 400000 гривень. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.58-59). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.131). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2024 року було зупинено провадження в цивільній справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №759/9026/21 (провадження №61-10154св22) (а.с.150-151). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2024 року було поновлено провадження в цивільній справі (а.с.154). 3. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник ДП МОУ «Укрвійськбуд» Романовська О.І. направила до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтувала тим, що згідно з умовами п.9.1 договору №80 про добудову 189-ти квартирного житлового будинку у [ADDRESS] від 26 вересня 2019 року сторони звільняють від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків за договором, якщо воно стало наслідком непереборної сили природного чи іншого характеру, а саме: воєнних дій будь-якого виду, епідемії тощо. Крім цього, представник відповідача вказала на те, що позовні вимоги про стягнення неустойки відповідно до положення ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягають задоволенню. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених психологічних страждань, що безпосередньо пов`язані з невиконанням умов укладеного договору та не наведено обґрунтування визначеного розміру моральної шкоди. Представник ТОВ «Премікс Інвест» у судове засідання не з`явився та відзив на позов не надав. На підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 26 вересня 2019 року між [PERSON] , а також ДП МОУ «Укрвійськбуд» та ТОВ «Премікс Інвест» був укладений тристоронній договір №79 на добудову 189-ти квартирного житлового будинку у [ADDRESS] (а.с.14-21). Відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язалася сплатити на користь ТОВ «Премікс Інвест» ціну дофінансування у розмірі 2538 гривень за кв.м., що становить 173142 гривень 36 копійок. В свою чергу, ДП МОУ «Укрвійськбуд» та ТОВ «Премікс Інвест» зобов`язалися завершити будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] до 28 лютого 2021 року, а також здати багатоквартирний житловий будинок в експлуатацію до 31 травня 2021 року та передати у володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] у вказаному житловому будинку. Спірні правовідносини регулюються гл.3 «Захист цивільних прав та інтересів», л.48 «Виконання зобов`язань», гл.49 «Забезпечення виконання зобов`язання» ЦК України. 5. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права щодо стягнення пені. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1, ч.2 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього\~Кодексу сторони\~є вільними\~в укладенні\~договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як роз`яснив Верховний Суд\~у складі\~Об`єднаної палати\~Касаційного цивільного\~суду у\~постанові від\~25\~березня 2024\~року у справі №759/9026/21 (провадження №61-10154сво22), а також Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №755/3509/18 (провадження №61-17721св19), встановивши, що договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру був укладений фізичною особою з метою набуття у кінцевому результаті права власності на квартиру у багатоквартирному житловому будинку для власних потреб, тому правильним висновком є те, на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. 5.2. норми матеріального права щодо відшкодування моральної шкоди. Згідно п.5 ч.1 ст.4 «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до п.19 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. За змістом ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ч.1, ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 та п.5\~постанови «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» №4\~від 31\~березня 1995\~року у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. 5.3. норми процесуального права. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. щодо позовних вимог про стягнення пені. Встановлено, що [PERSON] належним чином виконала умови договору №79 на добудову 189-ти квартирного житлового будинку у [ADDRESS] від 26 вересня 2019 року шляхом сплати ціни дофінансування. Вказана обставина підтверджується довідкою про 100% фінансування №92 від 14 липня 2021 року (а.с.26). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ТОВ «Премікс Інвест», як субпідрядник, за замовленням ДП МОУ «Укрвійськбуд», завершило будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Аналізуючи зміст договору №7 на добудову 189-ти квартирного житлового будинку у [ADDRESS] , слід дійти висновку, що між сторонами по справі виникли правовідносини з надання послуг будівництва (виконання робіт). Оскільки, ТОВ «Премікс Інвест», як субпідрядник, зобов`язався виконати роботи по будівництву багатоквартирного житлового будинку, а ДП МОУ «Укрвійськбуд» виступив замовником будівництва багатоквартирного будинку та зобов`язався ввести об`єкт будівництва в експлуатацію. Тому у ТОВ «Премікс Інвест» виникло зобов`язання сплатити на користь позивача пеню, передбачену ч.5 ст.10 Закону України Закону України «Про захист прав споживачів». Викладене у повній мірі відповідає судовій практиці Верховного Суду, викладеній у постановах Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі №369/10606/17 та від 15 червня 2022 року у справі №711/1032/21, з якими погодився Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 березня 2024 року справа №759/9026/21 (провадження №61-10154сво22). Встановлено, що за період часу за період з 01 березня 2021 року по 28 лютого 2022 року розмір пені склав 1895919 гривень 50 копійок (173142,36 : 100% ? 3% ? 365). Тому з ТОВ «Премікс Інвест» на користь [PERSON] слід стягнути пеню у вищевказаному розмірі. 6.2. щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Всупереч ч.1 ст.81\~ЦПК України [PERSON] та її представник [PERSON] не подали до суду беззаперечних доказів на підтвердження того, що внаслідок невиконання відповідачами умов договору на добудову 189-ти квартирного житлового будинку у [ADDRESS] від 26 вересня 2019 року та не завершення будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , призвело до душевних страждань як позивача, так і її родини, вимагало від позивача використання додаткових сімейних заощаджень. Тому, суд прийшов до висновку, що позивачем не обґрунтовано належним чином розмір завданих їй моральних страждань, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями ДП МОУ «Укрвійськбуд» та моральною шкодою, якої зазнала позивач. Тому підстави для покладення на ДП МОУ «Укрвійськбуд» зобов`язання з відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 400000 гривень відсутні та в задоволенні даної позовної вимоги суд вважає за необхідне відмовити. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір у розмірі 13420 гривень (1895919,50 ? 1%), оскільки на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору. Пред`явлений нею позов задоволений частково. З огляду на це, з ТОВ «Премікс Інвест» в дохід держави слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 13420 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial