Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

До Деснянського районного суду міста Києва звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) з позовною заявою до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. Ціна позову - 42502,15 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 17.09.2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 229740381. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №117 від 19.01.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ « Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Таліон Плюс» до ТОВ « Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 229740381. 20.10.2022 між ТОВ ««Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ « ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 42502,15 грн., з яких: 14498,52 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 28003,63 грн. - сума заборгованості по відсотками. Згідно п.3.9. з Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору. Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 21.10.2022 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ « ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 229740381 в розмірі 42502,15 грн., з яких: 14498,52 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 28003,63 грн. - сума заборгованості по відсотками. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2023 року відкрито провадження в справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 28.02.2024 року Відповідач скористався своїм правом та надав суду відзив на позовну заяву. Вважає, що викладені вимоги позивача в позовній заяві є безпідставними, необґрунтованими, а тому мають бути залишені без задоволення з огляду на наступне. В своїй позовній заяві позивач просить суд стягнути з [PERSON] грошові кошти за кредитним договором №229740381 у розмірі 42502 гривні 15 копійок та судові витрати. Обгрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що 17.09.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та нею було укладено кредитний договір №229740381. Водночас в позовній заяві зазначено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118/01, згідно якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до неї за кредитним договором №229740381. 20.10.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК « ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, згідно якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги. Згідно з Витягом з реєстру прав вимоги № 1 договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 42502,15 грн. з яких: 14498 грн. 52 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28003 грн.63 коп. - сума заборгованості за відсотками. При цьому позивач вказує на те, що вона як відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит. В той же час, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту укладання нею відповідного договору та на підтвердження факту внесення нею будь-яких платежів за вказаним договором. Також повідомляє суд, що вона не укладала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №229740381 17.09.2020 року, і відповідно не отримувала жодних грошових коштів від цієї юридичної особи у вказаний час. В документі, який доданий до позовної заяви про переказ грошових коштів у якості видачі рахунку отримувач не вказаний. Окрім цього відповідач зазначає, що вона дійсно користувалася послугами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», але це було на початку 2020 року. Отриману позику нею було сплачено, що підтверджується квитанцією. Так, відповідно до квитанції № 913К-АМХ5-90М9-Е767 від 07.03.2020 року, нею сплачено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти у сумі 8837грн.10коп. Дата проведення платежу:07.03.2020 року. Крім того, кредитний договір,який укладений між фізичною особою та юридичною особою не в письмовій формі є нікчемним. 07.03.2024 року представником позивача «ТОВ «ФК «ЄАПБ» через підсистему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, відповідно до якого просять відзив Відповідача на позовну заяву залишити без задоволення з огляду на наступне. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», www.moneyveo.ua обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав відповідні грошові кошти, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Відповідно до Алгоритму дій споживача в телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору повідомляємо, що позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить в собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС-повідомленням, на номер телефону, вказаний позичальником у заявці на кредит. Позичальник має можливість завантажити собі на персональний комп`ютер проект договору (оферту) в електронному вигляді, як це передбачено абз. 2 ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», при цьому, натиснувши на текст «Правила надання грошових коштів в кредит». Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» генерується та відправляється, на номер телефону вказаний позичальником в заявці на кредит, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується позичальником для підписання електронного договору. Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Інформаційно-телекомунікаційною системою ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» роз`яснюється Позичальнику, що у разі його згоди з офертою ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», а саме ввести одноразовий ідентифікатор отриманий від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі та натиснути кнопку «ТАК», що одночасно є підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, як і було зроблено з Відповідачем, тобто введення у відповідне поле одноразового ідентифікатора та перерахування Товариством грошових коштів на банківський рахунок Позичальника. Кредитний договір № 229740381 від 17.09.2020 був підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № MNV6AA79 було направлено позичальнику 17.09.2020 о 17:35:41 годині на номер мобільного телефону вказаний ним при укладанні кредитного договору ( [NUMBER] ), одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» 17.09.2020 о 17:36:28 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Вказана інформація викладена у реквізитах вищезазначеного договору, які міститься в матеріалах справи. Вищевказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх цих дій договір між [PERSON] та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», не був би укладений. Тобто, для укладання кредитного договору № 229740381 від 17.09.2020, Відповідачем вчинено ряд дій без здійснення яких договір був б не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. Слід наголосити на тому, що жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договору Відповідачем висловлено не було. Обставини укладення вказаного договору Відповідач не спростував належними та допустимими доказами. Відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного договору. Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили умови вищезазначеного договору. При цьому вказаний договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є таким, що відповідає волевиявленню сторін. Крім того, слід зауважити, що відповідно до вимог процесуальних кодексів, до суду можуть бути подані оригінали електронних доказів, електронна копія електронного доказу, засвідчена електронним підписом, а також паперова копія електронного доказу, засвідчена у встановленому законом порядку. Водночас необхідно відрізняти примірник електронного документа, який є оригіналом, від електронної копії. У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або у разі його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Тому якщо створюється електронний документ на комп`ютері чи ноутбуці, а потім зберігається на інший носій (флеш-накопичувач, картка, диск), то відповідно до Закону «Про електронні документи та електронний документообіг», збережений примірник буде оригіналом електронного документа. Виходячи із вказаного, ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано до суду першої інстанції копії вищезазначеного договору у відповідності до вимог законодавства, які є належними доказами існування правовідносин між Відповідачем та первісним кредитором. Слід зауважити, що в обґрунтування доводів відзиву на позивну заяву Відповідач посилається на те, що ТОВ «ФК«ЄАПБ» не додано доказів отримання Відповідачем кредитних коштів за відповідним договором та відповідні кошти Відповідачем не отримувалися, однак вказані доводи є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне. Слід наголосити на тому, що у справі № 754/18234/23 предметом спору є захист порушеного права ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке полягає у невиконання договірних зобов`язань [PERSON] за відповідним договором шляхом стягнення заборгованості за ним. Тобто в даному випадку не є предметом спору, саме визнання відповідного договору недійсним чи розірвання відповідного договору на підставі істотного порушення його умов. Однак, слід наголосити на тому, що договір № 229740381 від 17.09.2020 укладений з [PERSON] судовому порядку не був розірваним. Крім того, вказаний договір у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнаний, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину. Тобто, посилання Відповідача на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду доказів отримання ним кредитних коштів від Первісних кредиторів є помилковим та безпідставним, оскільки факт їх надання підтверджуються, власне, наявними у матеріалах справи копіями вищезазначеного договору, який є дійсним в силу приписів ст. 204 ЦК України про правомірність правочинів. При цьому вимог щодо визнання зазначених правочину недійсним чи встановлення факту його неукладеності до суду заявлено не було. Зазначений правочин підтверджує факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в кредит відповідачу коштів у погодженому розмірі. Оскільки предметом судового розгляду у справі № 754/18234/23 є спір про стягнення із Відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором, а договір факторингу Відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). У вищезазначеному кредитному договорі передбачені всі істотні умови такого виду договору відповідно до вимог законодавства. У договорі вказана сума кредиту, строк надання кредиту, відсоткова ставка та її вид, умови повернення кредиту, нарахування та сплати відсотків, право дострокового виконання зобов`язань за договором та його умови. Відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Враховуючи доводи (заперечення) Відповідача щодо позовних вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» з метою надання вичерпаної інформації по справі, звернувся до Первісних кредиторів, з відповідними запитами щодо надання додаткових доказів, а саме детальних розрахунків заборгованості та доказів надання кредитних коштів. Адже, ТОВ «ФК «ЄАПБ», не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення Відповідачем кредитних коштів за укладеним з Первісними кредиторами відповідними договорами, щодо якого виник спір, з тих причин, що Позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримано відповідь на запити від Первісних кредиторів тому, з метою ґрунтовного, повного та об`єктивного вирішення справи Позивач просить суд, долучити до матеріалів справи документи, надані Первісними кредиторами, а саме: - детальний розрахунок (електронний документ) заборгованості за кредитним договором № 229740381 - від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (в якому зазначена дата видачі кредитних коштів та період нарахування відповідних відсотків, згідно умов вищезазначеного договору); - детальний розрахунок (електронний документ) заборгованості за кредитним договором № 229740381 - від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (в якому зазначено період нарахування відповідних відсотків, згідно умов вищезазначеного договору); - копія платіжних доручень про перерахування коштів за кредитом № 229740381. Надані Позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів Позичальнику, обґрунтування розміру заборгованості Відповідача за вищезазначеним договором та відповідного відступлення права вимоги, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими. Крім того, згідно наданих детальних розрахунків заборгованості від первісних кредиторів, вбачається, що Відповідачем частково погашався вищезазначений кредит, тобто посилання Відповідача про повну сплату заборгованості не можуть братися до уваги, оскільки всі зроблені оплати збоку Відповідача враховані при розрахуванні заборгованості за вищезазначеним кредитом. Слід підкреслити, що обґрунтування доводів відзиву на позивну заяву Відповідач посилається про сплив строку позивної давності щодо вимоги по кредитному договору № 229740381 від 17.09.2020 (надаючи окрему заяву про застосування позовної давності), однак вказані доводи є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне. Слід наголосити на тому, що відповідно до пункту 12 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім того, відповідно до пункту 19 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Тобто загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 в Україні було введено правовий режим воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023 воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено, включно до 18 серпня 2023 року. Отже, оскільки з 24 лютого 2022 року та на момент подання позивачем у цій справі позовної заяви (30 травня 2022 року) про стягнення надлишково сплачених коштів в Україні діяв правовий режим воєнного стану, то відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позивач не пропустив позовну давність, визначену статтею 257 ЦК України, підстав для відмови у задоволенні позову у зв`язку з його пропуском не було». Тобто, суди також повинні враховувати, що в період дії воєнного стану строки позовної давності продовжуються на строк дії такого стану. Відтак Позивач, звернувшись до суду у грудні 2023 року, застосував заходи щодо захисту своїх прав в межах строків позовної давності. Тобто підстави вважати, що строк пред`явлення позовних вимог був пропущений - відсутні. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Відповідач у Відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог в повному обсязі - є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. Щодо понесених судових витрат Відповідачем, слід повідомити наступне. У відзиві на позов зазначено, що відповідач у зв`язку із розглядом справи поніс витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 5 000,00 грн. В даному випадку, заявлена вартість виконаних робіт з огляду на малозначність справи та складність справи є неспівмірною. 19.03.2024 року Відповідачем [PERSON] на адресу суду подано клопотання про витребування доказів. 02.04.2024 року Представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про доручення доказів. 18.04.2024 року Представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано заперечення на клопотання про витребування доказів. 30.04.2024 року відповідачем подано клопотання про витребування доказів. Відповідно до ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 30.04.2024 року, суд ухвалив забезпечити докази в цивільній справі, шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» наступні докази (документи): - засвідчену належним чином копію ліцензії на здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів»; - докази ідентифікації особи [PERSON] в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, який зазначений в позові як первинний кредитор, а саме: ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"; - докази ознайомлення [PERSON] з публічними пропозиціями (офертами), що є невід`ємною частиною укладання кредитних договорів; - докази перерахування на належний [PERSON] рахунок кредитних коштів за кредитним договором № 229740381 від 17 вересня 2020 року, в порядку встановленому Національним Банком України; - засвідчену належним чином копію акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 20 жовтня 2022 року № 20102022 укладеного між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів»; - засвідчену належним чином копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, який укладений між ТОВ "Таліон Плюс " та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога»; - засвідчену належним чином копію кредитного договору від 17 вересня 2020 року № 229740381. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Ухвала підлягає негайному виконанню. 14.05.2024 року представником позивача ТОВ « ТОВ «ФК «ЄАПБ» через підсистему «Електронний суд» надійшла зяава на виконання вимог ухвали від 30.04.2024 року, в якій зазначили наступне: 06.03.2024 року Позивач надав до суду відповідь на відзив в якому зазначає наступне: Як зазначалося раніше в позовній заяві, з Відповідачем було укладено наступний договір, право вимоги за яким в подальшому відступлено ТОВ «ФК«ЄАПБ»: кредитний договір № 229740381 від 17.09.2020 (Первісний кредитор - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»). Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», www.moneyveo.ua обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав відповідні грошові кошти, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Відповідно до Алгоритму дій споживача в телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору повідомляємо, що позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить в собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС-повідомленням, на номер телефону, вказаний позичальником у заявці на кредит. Позичальник має можливість завантажити собі на персональний комп`ютер проект договору (оферту) в електронному вигляді, як це передбачено абз. 2 ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», при цьому, натиснувши на текст «Правила надання грошових коштів в кредит». Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» генерується та відправляється, на номер телефону вказаний позичальником в заявці на кредит, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується позичальником для підписання електронного договору. Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Інформаційно-телекомунікаційною системою ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» роз`яснюється Позичальнику, що у разі його згоди з офертою ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», а саме ввести одноразовий ідентифікатор отриманий від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі та натиснути кнопку «ТАК», що одночасно є підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, як і було зроблено з Відповідачем, тобто введення у відповідне поле одноразового ідентифікатора та перерахування Товариством грошових коштів на банківський рахунок Позичальника. Кредитний договір № 229740381 від 17.09.2020 був підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № MNV6AA79 було направлено позичальнику 17.09.2020 о 17:35:41 годині на номер мобільного телефону вказаний ним при укладанні кредитного договору ( [NUMBER] ), одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» 17.09.2020 о 17:36:28 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Вказана інформація викладена у реквізитах вищезазначеного договору, які міститься в матеріалах справи. Вищевказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх цих дій договір між [PERSON] та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», не був би укладений. Тобто, для укладання кредитного договору № 229740381 від 17.09.2020, Відповідачем вчинено ряд дій без здійснення яких договір був б не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. Слід наголосити на тому, що жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договору Відповідачем висловлено не було. Обставини укладення вказаного договору Відповідач не спростував належними та допустимими доказами. Відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного договору. 10.06.2024 року представником позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» через підсистему «Електронний суд» подано заяву про продовження процесуальних строків на подання доказів по справі. 17.06.2024 року представником позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» через підсистему «Електронний суд» подано заяву на виконання вимог ухвали суду від 30.04.2024 про витребування доказів (інформації) по справі. 10.09.2024 року відповідачем [PERSON] подано до суду додаткові пояснення по справі, відповідно до яких в задоволені позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить відмовити. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву, відповідно до змісту якої останній просить суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17.09.2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 229740381 який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов даного договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надає відповідачу кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 1,51% річних за кожний день користування Кредитом, базова процентна ставка 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №117 від 19.01.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ « Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Таліон Плюс» до ТОВ « Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 229740381. Згідно п.3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як зазначає позивач, відповідачем належним чином не виконано його зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого він має заборгованість. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ « ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 42502,15 грн., з яких: 14498,52 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 28003,63 грн. - сума заборгованості по відсотками. Відповідно до ст. ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з частиною першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частинами першою та сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Разом з тим, відповідач стверджує, що він не укладав кредитний договір № 229740381 від 17.09.2020 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», грошових коштів згідно зазначеного договору ніколи не отримувала. А навпаки повідомляє, що вона дійсно користувалася на початку 2020 року послугами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отриману позику було сплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією банківської справи №913К-АМХ5-90М9-Е767 від 07.03.2020 року (а.с.62). Окрім цього, листом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 23.07.2024 року №20.1.0.0.0/7-240626/27244 спростовано зарахування коштів у вересні 2020 року на картку 4149*17 що належить [PERSON] з призначенням (за договором №229740381). Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Приймаючи рішення Суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до положень ст. 1 ЦПК України 2004 року завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно з вимогами ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З досліджених доказів вбачається, що у справі відсутні будь-які відомості, що свідчать про отримання саме відповідачем кредитних коштів в сумі 10 000 грн. Крім того, матеріали справи не містять й визнання такого факту відповідачем, як і доказів видачі відповідачу кредитних коштів іншим способом. За таких умов, в ході розгляду справи позивачем не було доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі, суд доходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed