Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] , від імені якого діє представник [PERSON] , шляхом формування документа в системі «Електронний суд» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 23 липня 2015 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №643, між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , громадянином України та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , громадянкою України. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 липня 2015 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. Майно, яке підлягає поділу, відсутнє. Майже одразу після реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем відносини погіршилися. Подружжя припинили будь-яке спілкування та шлюбні відносини. Позивач вважає, що наразі шлюб носить виключно формальний характер і зберігати його надалі недоцільно, оскільки це суперечить його інтересам. Сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, зв`язок один з одним не підтримують, втратили почуття любові один до одного, взаєморозуміння, не мають спільного бюджету, тобто їх взаємовідносини вичерпали себе та сім`я фактично припинила своє існування. Ухвалою суду від 05 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутністю сторони позивача. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином і в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України). Враховуючи викладене, оскільки сторони належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомили, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 23 липня 2015 року зареєстрували шлюб у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №643, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 23 липня 2015 року. [PERSON] та [PERSON] спільних неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст.\~21,\~24\~Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1\~ст. 55\~Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112\~Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторонами визнається та не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті\~104, частини 3 статті\~105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~статті 109\~Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем судові витрати у розмірі 968,96 грн підтверджуються квитанцією № 0157-4040-7930-3407 від 02 серпня 2024 року. У зв`язку із задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved