Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

22.04.2024 представник Органу опіки та піклування Кам`янка-Бузької міської ради звернувся до суду в інтересах дитини [PERSON] , з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах на підставі ухиляння матері від виконання її батьківських обов`язків. Батько малолітньої дитини, згідно з витягами ДРЦС громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.13 Сімейного кодексу України, записаний зі слів матері. Так, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , на умовах тимчасового влаштування та з метою вирішення питання щодо подальшого перебування влаштована у сім`ю патронатного вихователя. Станом на 05.02.2024 мама дитини жодного разу не відвідувала доньку та не зверталась до служби щодо повернення її в сім`ю. Вказує, що з метою захисту законних прав та інтересів дитини, беручи до уваги те, що мама свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує її матеріально та морально, орган опіки та піклування Кам`янка-Бузької міської ради вважає за доцільним позбавити її батьківських прав щодо її малолітньої дитини. Ухвалою суду від 23.04.2024 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.06.2024 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача Филипів Н.В. позовні вимоги підтримала повністю та просила суд такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо позову. Суду пояснила, що в неї одна дитина і вона дуже хоче забрати її додому, однак вважає, що доньці у дитячому будинку набагато краще ніж у неї вдома. Щодо обставин вказаних у позовній заяві вказала, що дійсно раніше зловживала алкогольними напоями та те, що з 2023 року лише три рази відвідувала доньку у дитячому будинку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради у судове засідання також не прибула, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як видно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] і її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради "Про взяття на профілактичний облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах", малолітня дитина [PERSON] взята на профілактичний облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах (а.с.8). Як видно з акту обстеження умов проживання від 20.11.2023 за адресою: [ADDRESS] , де проживає відповідачка [PERSON] та малолітня [PERSON] , що за даною адресою умови проживання потребують покращення, для виховання та розвитку дитини умови незадовільні. Під час обстеження малолітня [PERSON] перебувала вдома разом із бабцею та мамою [PERSON] , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Після завершення обстеження, малолітня дитина [PERSON] була госпіталізована (а.с.9). Відповідачка [PERSON] заявою від 22.11.2023 просила влаштувати свою малолітню дитину [PERSON] , [INFO] до БО БФ «Соціально-реабілітаційний центр опіки дітей «Дитячі Стежинки» (а.с.10). Згідно розпорядження Кам`янка-Бузької міської ради від 24.11.2023, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] влаштовано в БО БФ «Соціально-реабілітаційний центр опіки дітей «Дитячі Стежинки», як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, терміном до одного року (а.с.11). У листі БО БФ «Соціально-реабілітаційний центр опіки дітей «Дитячі Стежинки» від 05.02.2024 про надання інформації зазначено, що відповідач [PERSON] станом на 05.02.2024 жодного разу не відвідувала малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до відповіді КЗ «Центр надання соціальних послуг Кам`янка-Бузької міської ради» на лист начальника служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради, у якому інформовано про ситуацію в сім`ї [PERSON] , яка з 29.11.2023 перебуває на обліку Кам`янка-Бузького управління Львівської філії обласного центру зайнятості. Зокрема про те, що [PERSON] змінила вже декілька мість праці, але станом на 05.02.2024 офіційно не працевлаштована. [PERSON] постійно виходить на контакт із соціальними працівниками по телефону, під час зустрічей та бесід говорить про те, що сумує за донькою і хоче її повернути в сім`ю. Умови проживання в родині незадовільні. В будинку холодно, брудно, сиро, пічне опалення, проте відсутній запах твердого палива, відсутній запас продуктів (а.с.15). Як зазначено у листі ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 20.02.2024, що на [PERSON] , 10.11.2023 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП (неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей) (а.с.16). Як видно з акту обстеження умов проживання від 26.02.2024 за адресом: [ADDRESS] , за даним адресом умови проживання потребують покращення. Під час спілкування з бабцею малолітньої [PERSON] встановлено, що вона з донькою 24.02.2024 відвідувала онуку в закладі. Мама дівчинки не працює, іноді вживає спиртні напої (а.с.17). Також, у листі БО БФ «Соціально-реабілітаційний центр опіки дітей «Дитячі Стежинки» від 04.04.2024 про надання інформації зазначено, що відповідач [PERSON] у період з 24.11.2023 по 04.04.2024 лише один раз провідувала доньку, тобто через три місці з часу влаштування дитини у заклад (а.с.18). Одночасно, згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради від 11.04.2024 №3/5 щодо доцільності позбавлення батьківських прав, у такому вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Аналізуючи позиції сторін та їх доводи, суд встановив, що спір між сторонами виник щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини, з підстав не належного виконання мамою своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зазначено у статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №711/1435/19. Так, зібраними у справі доказами встановлено, що відповідачка не проживає з дитиною тривалий час, оскільки така влаштована у БО БФ «Соціально-реабілітаційний центр опіки дітей «Дитячі Стежинки», як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка зовсім не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема у судовому засіданні не змогла надати відповідь чи ходить її донька до школи. Також, відповідачка не піклується про підготовку до самостійного життя дитини, зокрема не забезпечуючи необхідного харчування, що встановлено судом з актів обстеження умов проживання та листа КЗ «Центр надання соціальних послуг Кам`янка-Бузької міської ради», де зокрема зазначено про відсутність продуктів харчування за адресом проживання відповідачки та її малолітньої дитини. При цьому, [PERSON] неодноразово ігнорувала рекомендації соціальних працівників про те, щоб змінити свій спосіб життя, влаштуватись на роботу, не зловживати спиртними напоями, а дбати про дитину, займатись її вихованням, привести житло до ладу. Натомість поведінка відповідачки не змінювалась, зокрема як [PERSON] 11.04.2024 перебуваючи на засіданні комісії, яка вирішувала питання щодо доцільності позбавлення її батьківських прав, в стані алкогольного сп`яніння та повідомляла комісії, що ситуація в неї не змінилася, на роботу вона не влаштувалася, орендованого житла немає. Вказане вище, [PERSON] також визнала у судовому засіданні. Заперечення відповідачки суд вважає формальними та голослівними, оскільки аналіз фактичних обставин справи дає обгрунтовані підстави для висновку, що поведінка відповідачки є незмінною і характеризується як ухилення від виконання батьківських обов`язків. Будь-яких поважних причин, які б унеможливили виконання відповідачкою її батьківських обов`язків судом не встановлено. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається представник позивача, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, суд вважає доведеним той факт, що відповідачка не здійснювала жодних дій, які б могли свідчити про виявлення батьківського піклування до дитини, після звернення представника позивача з позовом до суду, не вчинила будь-яких дій щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, тобто продовжувала ухилятись від виконання своїх обов`язків по її вихованню. Беручи до уваги вищенаведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, за захистом яких представник позивача звернулась до суду.

Outcome: approved