Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В березні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 29 липня 2021 року уклав з [PERSON] договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №306790-КС-003. За яким ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 20000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 24 тижнів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 0,86732500% в день. ТОВ «Бізнес Позика» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 20000 гривень. 03 вересня 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали додаткову угоду №1 до договору про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №306790-КС-003 від 29 липня 2021 року, якою домовились про збільшення сум кредиту до 10000 гривень. 14 листопада 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали додаткову угоду №2 до договору про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №306790-КС-003 від 29 липня 2021 року, якою домовились про збільшення сум кредиту до 17000 гривень та про продовження строку кредитування на 108 днів. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 93851 гривень 63 копійки, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 37098 гривень 50 копійок, заборгованості за відсотками у розмірі 54203 гривень 13 копійок та заборгованості за комісією у розмірі 2550 гривень. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Бізнес Позика» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 93851 гривень 63 копійки. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Памірський М.А. надав до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.126-127). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2024 року було частково задоволено клопотання представника позивача Памірського М.А. про витребування доказів від АТ «Райффайзен Банк»(а.с.141-142). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 29 липня 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» уклав з [PERSON] договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №306790-КС-003. За умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 20000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 24 тижнів, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 0,86732500% в день (а.с.20-22). Згідно з п.2.5 договору про надання кредиту [PERSON] зобов`язалася сплатити на користь ТОВ «Бізнес Позика» комісію за надання кредиту у розмірі 3000 гривень. ТОВ «Бізнес Позика» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 20000 гривень. Вказана обставина підтверджується квитанцією №428607760 від 29 липня 2021 року (а.с.46). 03 вересня 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали додаткову угоду №1 до договору про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №306790-КС-003, якою домовились про збільшення суми на 10000 гривень (а.с.91-93). 14 листопада 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали додаткову угоду №2 до договору про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №306790-КС-003, якою домовились про збільшення суми на 17000 гривень та продовження строк кредиту на 108 днів (а.с.103-105). Згідно квитанцій №440172842 від 03 вересня 2021 року (а.с.47) та №462104715 від 14 листопада 2021 року (а.с.52) ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало на користь [PERSON] грошові кошти відповідно у розмірі 10000 гривень та 17000 гривень. Крім цього, згідно листа АТ «Райффайзен Банк» від 08 серпня 2024 року (а.с.147) вбачається, що платіжна картка № [NUMBER] належить [PERSON] . За змістом виписки по картковому рахунку за період з 29 липня по 15 листопада 2021 року на вказану картку були зараховані грошові кошти, а саме: 29 липня 2021 року - 20000 гривень, 03 вересня 2021 року - 10000 гривень, 14 листопада 2021 року - 17000 гривень. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір про надання кредиту №306790-КС-003 від 29 липня 2021 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора G-2333. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Зі змісту довідки ТОВ «Бізнес Позика» щодо візуальної форми послідовності дій клієнта (а.с.49-50) вбачається, що [PERSON] послідовно вчинила ряд дій, спрямованих на отримання кредитних коштів, в тому числі підписала кредитний договір та додаткові угоди до нього за допомогою одноразового ідентифікатора. [PERSON] неналежним чином виконувала грошове зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 37098 гривень 50 копійок, заборгованість за відсотками - 54203 гривень 13 копійок, заборгованість по комісії - 2550 гривень. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 93851 гривень 63 копійки, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом станом на 12 лютого 2024 року (а.с.106-118). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 93851 гривень 63 копійки. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції №1620 від 07 березня 2024 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Бізнес Позика» сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривень 20 копійок. Пред`явлений позов задоволений. Тому, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved