Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , на праві власності житлового будинку загальною площею 80,9 кв.м., позначеного на схематичному плані земельної ділянки літерою «А-1» з прибудовою «а1», тамбуром «а2» та господарськими спорудами у вигляді літньої кухні «В», сараїв «Б», «Е» гаражу «Г», погрібу «в1», воріт «№1», огорожі «N2, З», що знаходиться по [ADDRESS] , а також визнати за нею право власності на вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік- [PERSON] , якому за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , але він не оформив на нього право власності. Після смерті чоловіка, позивач звернулася до приватного нотаріуса щодо оформлення спадщини, однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Враховуючи вищезазначене, позивач вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] », чоловіка « [PERSON] » (а.с.6). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1038 (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку загальною площею 80,9 кв.м, позначеного на схематичному плані земельної ділянки літерою «А-1» з прибудової «а1», тамбуром «а2» та господарськими спорудами у вигляді літньої кухні «В», сараїв «Б», «Е» гаражу «Г», погрібу «в1», воріт «№1», огорожі «N2, З», що знаходиться по [ADDRESS] , які були побудовані спадкодавцем, але\~ право власності на які не було зареєстроване. З архівного витягу\~ від 12.06.2024 № 04-02/61 з рішення Виконавчого комітету Шосткинської міської ради народних депутатів\~ № 265 від 19.08.1993 вбачається, що [PERSON] була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, які розташовані за адресою [ADDRESS] .(а.с. 9). З технічного паспорту на житловий будинок №ТІ01:8252-9478-1218-9437 вбачається, що за адресою [ADDRESS] , розташований житловий будинок загальною площею 80,9 кв.м, позначений на схематичному плані земельної ділянки літерою «А-1» з прибудової «а1», тамбуром «а2» та господарськими спорудами у вигляді літньої кухні «В», сараїв «Б», «Е» гаражу «Г», погрібу «в1», воріт «№1», огорожі «N2, З». (а.с. 10-14) Як вбачається з матеріалів справи будівництво\~ здійснювалось\~ на підставі проекту, затвердженого головним архітектором м. Шостка (а.с. 13-14) Відповідно до довідки КП «Шосткинське МБТІ» від 17.04.2014 за № 637 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , побудований до 1992 року, у зв`язку з чим не потребує дозвільних документів згідно порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію садибних житлових будинків (а.с.15). Постановою державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 23 травня 2024 року\~ відмовлено\~ [PERSON] - спадкоємиці [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно померлого [INFO] [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , - у зв`язку з відсутністю правовстановлювального документу (а.с. 16). Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку . Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі і в порядку спадкування. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1, ч.5 ст.1268, ч.3 ст.1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину, і правомірно претендує на визнання за нею права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] . Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Законодавством, що діяло на час побудови будинку не було передбачено реєстрації права власності на нерухоме майно. Тобто момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації. Також в судовому засіданні встановлено, що вказаний житловий будинок не є самочинним будівництвом. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання нею свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке її право має бути захищено в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved