Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа: Департамент реєстраційних послуг ЗМР про визнання права користування жилим приміщенням та права на реєстрацію місця проживання. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що позивач\~ [PERSON] ,\~з 2007\~року проживає\~у квартирі\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~на підставі\~договору піднайму\~від 03.01.2007р.\~Зазначена квартира\~з 1965\~р.\~знаходиться у\~користуванні [PERSON] .\~В 2015\~році позивач\~з [PERSON] \~намагався зареєструвати\~своє місце\~проживання за\~вказаною адресою,\~але у\~реєстрації місця\~проживання було\~відмовлено в\~усній формі.\~Станом на\~теперішній час\~ [PERSON] \~перебуває за\~кордоном,\~продовжує працювати\~у Якутії,\~строк дії\~довіреності закінчився,\~а лише\~на підставі\~договору піднайму\~без присутності\~самого відповідального\~квартиронаймача зареєструвати\~своє фактичне\~місце проживання\~за вказаною\~адресою не\~уявляється можливим.\~Позивач зазначає,\~що продовжує\~проживати у\~вказаній квартирі,\~добросовісно та\~сумлінно користується\~даною квартирою,\~здійснює всі\~витрати по\~її утриманню,\~за власні\~кошти та\~власними силами\~здійснив частковий\~ремонт в\~квартирі. Оскільки позивач вселився у квартиру, розташовану в [ADDRESS] , зі згоди наймача цієї квартири - [PERSON] та на підставі договору піднайму, укладеному з нею, тривалий час у ній проживає, здійснює витрати по її утриманню, вважає, що має право на користування нею із постановкою на реєстраційний облік, у зв`язку з чим звернувся до суду. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання, надано строк відповідачам на подання відзиву на позовну заяву, а третій особі пояснення у той же строк. 04.03.2021 року\~\~відповідач по справі звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з зустрічною позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Департамент реєстраційних послуг ЗМР, Департамент з управління житлово-комунальним господарством ЗМР про розірвання договору найму та усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, що є власністю шляхом виселення. Ухвалою суду\~від 04.03.2021\~року в задоволені клопотання представника ЗМР про прийняття зустрічного позову ЗМР до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Департамент реєстраційних послуг ЗМР, Департамент з управління житлово-комунальним господарством ЗМР про розірвання договору найму та усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, що є власністю шляхом виселення - відмовлено. 17.03.2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач повністю заперечує проти аргументів позивача у позовній заяві та просить відмовити у задоволенні позову, обгрунтовучи відзив відсутністю підстав для проживання позивача у зазначеній ним квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем зазначено,\~що спірна\~квартира [ADDRESS] \~є власністю\~Запорізької міської\~ради,\~що підтверджується\~витягом з\~державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно.\~Право власності\~Запорізької міської\~ради на\~спірну квартиру\~позивачем не\~заперечується. Договір найму\~на квартиру\~ [ADDRESS] \~укладений з\~ [PERSON] ,\~яка була\~зареєстрована у\~вищезазначеній квартирі\~по 29.01.1968\~та знята\~з реєстрації\~у зв`язку\~з виїздом\~у район\~ [ADDRESS] .\~В зв`язку\~з виїздом\~ [PERSON] до\~Мирнінського району\~Республіки Саха\~(Якутія)\~враховуючи надані\~нею документи\~до заяви\~про бронювання\~квартири [ADDRESS] ,\~а саме\~трудовий договір\~від 20.05.2013\~з муніципальним\~загальноосвітньою установою\~«Середня загальноосвітня\~школа №26»\~Мирнінського району\~Республіки Саха\~(Якутія),\~довідку «Середньої\~загальноосвітньої школи\~№26»\~від 22.05.2013\~вих.72\~департаментом житлово-комунального\~господарства та\~розподілу житлової\~площі Запорізької\~міської ради\~15.07.2013\~було оформлене\~охоронне свідоцтво\~(броня)\~№4768/01\~на квартиру\~ [ADDRESS] . На підставі вищевикладенного, [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] як тимчасовий мешканець, спірна квартира заброньована [PERSON] в зв`язку з виїздом до республіки Саха (Якутія), таким чином, підстави для визнання позовних вимог щодо визнання права користування квартирою [ADDRESS] та реєстрацію місця проживання відсутні. Ухвалою суду\~від 29.04.2021\~року клопотання представника відповідача ЗМР [PERSON] про зупинення провадження задоволено. Цивільну справу за позовом [PERSON] до\~ЗМР,\~третя особа:\~Департамент реєстраційних\~послуг ЗМР\~про визнання\~права користування\~жилим приміщенням\~та права\~на реєстрацію\~місця проживання зупинено до набрання законної сили рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/1903/20. 11.03.2024 року представник відповідача Запорізької міської ради, [PERSON] через канцелярію суду подала клопотання про відновлення провадження у справі, у зв`язку з тим, що рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2023 року у справі №334/1903/21 набрало законної сили. Ухвалою суду\~від 13.03.2024\~року відновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до Запорізької міської ради, третя особа: Департамент реєстраційних послуг ЗМР про визнання права користування жилим приміщенням та права на реєстрацію місця проживання та призначено судове засідання. 16.04.2024\~року від\~представника відповідача\~надійшли письмові\~пояснення по\~справі,\~в яких\~остання зазначила,\~що у лютому 2021 року виконавчим комітетом Запорізької міської ради отримана позовна заява від [PERSON] про визнання права користування жилим приміщенням та права на реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] , з якої стало відомо про те, що [PERSON] не повернулась до м. Запоріжжя. У зв`язку із тим, що стали відомі вищезазначені обставини в березні 2021 року Запорізька міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] треті особи: Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про розірвання договору найму житлового приміщення та подала заяву про зупинення розгляду справи №334/459/21 до набрання чинності рішення по справі №334/1903/21. Власником житлової квартири [ADDRESS] , адже було з`ясовано, що [PERSON] починаючи з 2007 року по 2013 рік отримувала охоронне свідоцтво (бронь) на квартиру, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради у зв`язку із виїздом у район Крайньої Півночі, а саме: м. Мирний Якутія. Останній раз було здійснено бронь на квартиру [ADDRESS] в зв`язку з укладенням [PERSON] трудового договору з 20.05.2013 по 19.05.2016 з муніципальною загальноосвітньою школою №26 Мирнінського району Республіки Саха (Якутія), у зв`язку з цим 15.07.2013 департаментом житлово-комунального господарства та розподілу житлової площі Запорізької міської ради було оформлене охоронне свідоцтво (броня) на вищевказану квартиру до 19.05.2016. Після 2016 року охоронне свідоцтво на квартиру [ADDRESS] не видавалось, а [PERSON] так і не повернулась проживати до вищезазначеного житла. Строк дії охоронного свідоцтва (броні) від 15.07.2013 року № 4768/01 закінчився 19.05.2016. [PERSON] протягом шести місяців з дня закінчення строку дії охоронного свідоцтва (броні) від 15.07.2013 року № 4768/01 не повернулась до заброньованого житлового приміщення, заяву про видачу охоронного свідоцтва на новий строк не подала. У вказаному жилому приміщенні члени сім`ї наймача [PERSON] не проживають. З урахуванням того, що на час подання позовної заяви [PERSON] не повернулась у заброньоване жиле приміщення протягом шести місяців після закінчення строку дії броні, термін дії охоронного свідоцтва закінчився, а договір найму з [PERSON] підлягав розірванню на підставі ст.76 Житлового кодексу України, то 21.11.2023 Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення, яким позов Запорізької міської ради до [PERSON] , треті особи: Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про розірвання договору найму житлового приміщення - задоволено, а саме: розірвано договір найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] з [PERSON] . Рішення не оскаржувалось та набрало чинності 22.12.2023. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2024 року, підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду. Представник позивача в судові засідання не з`явилася, будь-яких заяв до суду не подала. Позивач в судові засідання не з`являвся. 18.06.2024 року в суді отримав повістку про судове засідання на 13.08.2024 року, проте так і не з`явився на судове засідання, будь-яких заяв не подав. Представник відповідача Запорізької міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в позові просила відмовити. Представник Департаменту реєстраційних послуг ЗМР в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , з 2007 року проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору піднайму від 03.01.2007р. Власником вищезазначеної квартири за адресою: [ADDRESS] є Запорізька міська рада. Наймачем житла з 03.02.1965 є [PERSON] , яка була зареєстрована за вказаною адресою до 29.01.1968, після чого знялася з реєстраційного обліку у зв`язку з виїздом у м. Мирний, Якутія. [PERSON] починаючи з 2007 року по 2013 рік отримувала охоронне свідоцтво (бронь) на квартиру, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради у зв`язку із виїздом у район Крайньої Півночі, а саме: м. Мирний Якутія. Останній раз було здійснено бронь на квартиру [ADDRESS] в зв`язку з укладенням [PERSON] трудового договору з 20.05.2013 по 19.05.2016 з муніципальною загальноосвітньою школою №26 Мирнінського району Республіки Саха (Якутія), у зв`язку з цим 15.07.2013 департаментом житлово-комунального господарства та розподілу житлової площі Запорізької міської ради було оформлене охоронне свідоцтво (броня) на вищевказану квартиру до 19.05.2016. Після 2016 року охоронне свідоцтво на квартиру [ADDRESS] не видавалось, а [PERSON] так і не повернулась проживати до вищезазначеного житла. Строк дії охоронного свідоцтва (броні) від 15.07.2013 року № 4768/01 закінчився 19.05.2016. 21.11.2023 Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення №334/334/1903/21, яким розірвано договір найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] з [PERSON] . Рішення не оскаржувалось та набрало чинності 22.12.2023. Інших осіб, крім [PERSON] , у вказаній квартирі з 03.02.1965 по теперішній час зареєстровано не було, що встановлено та підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/1903/21 від 21.11.2023. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 4 ЖК Української РСР жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Частиною першою статті 5 ЖК Української РСР передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно з частинами першою, другою статті 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім?я якого видано ордер. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім?ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім?ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім?ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім?ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК Української РСР). Статтею 99 ЖК Української РСР передбачено, що піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім?ї, а також тимчасові жильці зобов?язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з частинами першою, другою статті 109 ЖК Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Частиною третьою статті 116 ЖК Української РСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (частина перша статті 29 ЦК України). В абзацах третьому, одинадцятому частини першої статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати. Реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Згідно з частиною першою статті 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов?язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов?язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Статтею 9-1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови. Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров?я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Європейський суд з прав людини вказує, що "втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла". Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатися як "необхідне в демократичному суспільстві…" (рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року у справі "Кривіцька та Кривіцький проти України", заява № 30856/03). Відповідно до ч.5 статті 82\~ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності. Враховуючи,\~що рішенням\~Ленінського районного\~суду м.\~Запоріжжя від\~21.11.2023\~року,\~яке набрало\~законної сили\~22.12.2023\~року позов Запорізької міської ради до [PERSON] , треті особи: Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про розірвання договору найму житлового приміщення задоволено та вирішено розірвати договір найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] з [PERSON] , суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову про визнання права за позивачем користування спірними житловими приміщеннями та права на реєстрацію місця проживання у цьому приміщенні. Сам факт проживання в житловому приміщенні та сплата за користування комунальними послугами не посвідчує у встановленому законом порядку право користування жилим приміщенням. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази з огляду на їх належність, допустимість і достатність, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed