Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Направленим позовом заявниця просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами. У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Разом з тим, від представника позивачки адвоката Ясинецької-Писаревської Н.М. до суду надійшло клопотання про здійснення судового розгляду справи за відсутності сторони позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Причини неявки відповідача суду не відомі. Крім того, останній будучи належним чином та завчасно повідомленим про існування даного судового спору відзиву на позовну заяву не подавав. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи такі фактичні обставини справи та приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Із позовної заяви убачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2018 року. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. За вказаних обставин, позивачка просить розірвати шлюб. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам права. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved