Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із цим позовом, покликаючись на те, що 12.02.2024 о 08.50 год. на автодорозі «Львів-Шегині» [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Audi Q5», н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. [PERSON] постановою Городоцького районного суду Львівської області від 04.03.2024 визнано винуватим у спричиненні вищевказаної ДТП. Він у відповідності з вимогами закону звернувся до відповідача із повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування, 28.03.2024 АТ «СК «ІНГО» виплатило йому страхове відшкодування в розмірі 92124 грн. 11 коп. Із вказаною сумою він не погодився, оскільки така була значно заниженою, він звернувся до судового експерта [PERSON] з метою проведення автотоварознавчої експертизи. 15.02.2024 за \~ \~ \~ \~його участю та участю представника АТ «СК «ІНГО» відбувся експертний огляд автомобіля «Volkswagen Passat», н.з. [NUMBER] . Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № 11/24 від 02.03.2024 ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat», н.з. [NUMBER] , на момент пошкодження у ДТП 12.02.2024 становить 282904 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», н.з. [NUMBER] , становить 353073 грн. 71 коп. З урахуванням вимог ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на АТ «СК «ІНГО» покладено обов`язок виплатити на його користь різницю між вартістю автомобіля «Volkswagen Passat», н.з. [NUMBER] , до та вартістю автомобіля після ДТП, яке відбулося 12.02.2024. Згідно висновку експертизи вартість автомобіля «Volkswagen Passat», н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 12.02.2024 у пошкодженому стані становить 117205 грн. Таким чином він має право на відшкодування від страхової 165699 грн. (282904-117205 грн.). Ліміт страхової відповідальності АТ «СК «ІНГО» становить 160000 грн. Як вже було зазначено вище, добровільно страховою було відшкодовано йому 92124 грн. 11 коп. Відтак невідшкодованою залишилася сума в 67875 грн. 89 коп. (160000-92124.11 грн.). 26.03.2024 ним було надіслано претензію АТ «СК «ІНГО» про відшкодування шкоди і останнім 30.05.2024 було додатково перераховано йому кошти в сумі 20974 грн. 59 коп. Таким чином станом на момент подання цього позову зобов`язання АТ «СК «ІНГО» щодо виплати страхового відшкодування перед ним становить 46904 грн. 30 коп. (67875.11 грн. 20974.59 грн.). Останнім днем визначеного Законом 90-денного строку для виконання зобов`язання з виплати страхового відшкодування є 12.05.2024, однак відповідач своїх зобовзань не виконав, внаслідок чого з нього підлягає стягненню пеня за 24 дні прострочення виконання зобовязання в сумі 1096 грн. 43 коп. З урахуванням вимог ст.265 ЦПК України просить у рішенні суду зазначити про нарахування пені до моменту виконання рішення суду. Оскільки розмір заподіяної йому шкоди внаслідок пошкодження його майна перевищує суму страхового відшкодування, з урахуванням вимог ст.1194 ЦК України різниця між фактичним розміром заподіяної шкоди та сумою страхового відшкодування підлягає стягненню з винуватця ДТП [PERSON] . Розмір такої різниці становить 5699 грн (165699 грн. 160000 грн.). Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з АТ «Страхова компанія «ІНГО» 46904 грн. 30 коп. матеріального збитку, спричиненого ДТП, з [PERSON] 5699 грн. матеріального збитку, спричиненого ДТП, з обох відповідачів в його користь понесені судові витрати з оплати судового збору в сумі 1211.20 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000 грн. та витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 10000 грн., ухвалити в резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), що проводитиме примусове виконання рішення Городоцького районного суду Львівської області у цій справі, пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму основного боргу в розмірі 46904.30 грн., яка підлягає стягненню з АТ «СК «ІНГО» на його користь, починаючи з 06.06.2024 до моменту виконання рішення суду за наступною формулою: Пеня=Сх(2ОСД/365)хД/100, де С сума прострочення, 2ОСД/365 подвійна облікова ставка НБУ за 1 день прострочення, Д кількість днів прострочення. Ухвалою суду від 24.07.2024 провадження у цивільній справі в частині заявлених вимог до [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору. 23.07.2024 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з АТ «СК «ІНГО» на його користь 46904 грн. 30 коп. матеріальної шкоди, пеню, обраховану станом на 24.07.2024, в розмірі 2743 грн. 86 коп., а разом 49648 грн. 16 коп., сплачений судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., витрати на професійну парвничу допомогу в розмірі 28100 грн. та витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 10000 грн. 05.09.2024 представник позивача подав клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 24000 грн., долучивши до такого детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та Акт виконаних робіт № 04/09/2024 від 04.09.2024. 18.09.2024 представник відповідача подав відповідь на заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив про визнання відповідачем позовних вимог щодо сплати страхового відшкодування в сумі 46904 грн. 30 коп., судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. та витрат на проведення судової атвотоварознавчої експертизи в сумі 10000 грн. Безпідставними вважають вимоги про відкшодування витрат на професійну правову допомогу в сумі 24000 грн., оскільки до матеріалів справи не долучено доказів про фактичну оплату позивачем такої суми адвокату. Представник позивача в судовому засіданні вимоги уточненого позову підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що нарахування пені на суму невиплаченого страхового відшкодування передбачено Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак зауваження представника відповідача в цій частині не заслуговують на увагу. Звертає увагу суду на те, що ЦПК України встановлено, що витрати на професійну правову допомогу не обовязково мають бути понесеними, а можуть бути понесені стороною в майбутньому, відтак долучення квитанцій на підтвердження оплати таких не є обов`язком сторони. Просить задоволити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача АТ «Страхова компанія «ІНГО», в судовому засіданні позовні вимоги частково визнав, не погоджується з нарахуванням пені, проведеним представником позивача, оскільки поліс ОСЦПВ не передбачає такого нарахування. Не погоджується також з розміром витрат на професійну правову допомогу, оскільки такий є завищеним і необгрунтованим. Заслухавши думку представників сторін, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підставний та обгрунтований, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3\~статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12.02.2024 о 08:50 год. на автодорозі «Львів-Шегині» відбулась ДТП за участю транспортного засобу «AUDI Q5», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с.11, 13-14). Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 04.03.2024 у справі № 441/512/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн. (а.с.13-14). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована у АТ «Страхова компанія «ІНГО», що стверджується копією відповідного страхового полісу № 213793404 від 22.03.2023 (а.с.12). Відповідне повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування позивач подав відповідачу АТ «СК «ІНГО» (а.с.15), після чого згідно визначеної у Страховому акті № 6699870 від 19.03.2024 суми страхового відшкодування 92124 грн. 11 коп. страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування у вищевказаному розмірі (а.с.111), чого сторони не оспорюють і що відповідно до частини першої\~статті 82 ЦПК України\~не підлягає доказуванню. Згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи № 11/24 від 02.03.2024, яка проводилася в присутності позивача і представника АТ «СК «ІНГО», ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat 2.0 TDI 170HP (3C2)», р.н. [NUMBER] , на момент пошкодження у ДТП 12.02.2024, становить 282904 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat 2.0 TDI 170HP (3C2)», р.н. [NUMBER] , станом на момент огляду становить 353073 грн. 71 коп., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Volkswagen Passat 2.0 TDI 170HP (3C2)», р.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 12.02.2024, приймається рівною дійсній (ринковій) вартості автомобіля, без урахування аварійних пошкоджень, у цінах станом на момент огляду, становить 282904 грн., вартість автомобіля «Volkswagen Passat 2.0 TDI 170HP (3C2)», р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 12.02.2024, у пошкодженому стані становить 117205 грн. (а.с.17-47). Вважаючи, що розміру страхового відшкодування недостатньо для покриття матеріальних збитків, позивач звернувся до суду з цим позовом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Таким чином з огляду на факти справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування, для задоволення вимог пункту першого\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~суд повинен вирішити питання про розмір заподіяних збитків та визначити, які з наданих сторонами доказів є належним і достатніми. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини третьої\~статті 988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Оскільки [PERSON] не погодився з розміром страхового відшкодування, такий з ним взагалі не узгоджувався, проведення експертизи було обовязковим, таке проведення було ініційовано самим позивачем, про що було повідомлено страхову компанію. Відповідно до п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Таким чином, у даному випадку, на АТ «СК «ІНГО» було покладено обовязок виплатити [PERSON] різницю між вартістю автомобіля «Volkswagen Passat 2.0 TDI 170HP (3C2)», р.н. [NUMBER] , до та після ДТП, що згідно висновку експертизи становить 165699 грн. (282904-117205). Згідно договору (полісу) ОСЦПВ № 213793404, виданого АТ «СК «ІНГО», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160000 грн., розмір франшизи 0 грн. (а.с.12). Оскільки відповідачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 92124.11 грн., невідшкодованою залишалася сума в 67875 грн. 89 коп.. 26.04.2024 позивачем було скеровано претензію АТ «СК «Інго» про виплату невідшкодованої суми заподіяної шкоди (а.с.64-69), а також 29.04.2024 доповнення до претензії (а.с.71-72). 30.05.2024 АТ «СК «ІНГО» перерахувала [PERSON] в якості страхового відшкодування 20974 грн. 59 коп. (а.с.77). Таким чином невідшкодованою залишилася сума в 46904 грн. 30 коп. (67875.89-20974.59). За змістом статті\~22,\~1166,\~1192 ЦК України, шкода відшкодовується в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час розгляду справи № 760/6034/16-ц (постанова від 15.02.2023) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: approved