Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

У травні 2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ТОВ «Новобудова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги у розмірі 5 093,82 грн, з яких: основний борг - 4 641,69 грн.; 3% річних - 187,78 грн.; індекс інфляції - 264,35 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 172 від 05.09.2005 та АВІЗО №303 від 26.07.2006, житловий багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] (секції 4-5) був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Відповідно до АВІЗО №303 від 26.07.2006 АТ ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» вказаний житловий будинок на баланс. Як зазначає позивач, відповідач є власником квартири [ADDRESS] (секції 4-5) на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2006. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 12.03.2020, ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. При цьому, у будинку, зокрема, у квартирі № 240 позивачем безперебійно надавались житлово - комунальні послуги. У період з 01.06.2023 по 01.01.2024 відповідачка користується житлово-комунальними послугами, але не вносить оплату за них, в результаті чого в неї виникла заборгованість. Таким чином, оскільки відповідачка не виконує в повному обсязі свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.05.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Новобудова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Крім того, на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Києва було розміщено оголошення про виклик у судове засідання відповідача. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 31.05.2006. ТОВ «Новобудова» є юридичною особою, предметом діяльності якої відповідно до Статуту є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особами, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонт, тобто, здійснює його обслуговування та експлуатацію. Згідно рішення правління АТ ХК "Київміськбуд" № 172 від 05.09.2005 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (секції 4-5) був переданий ТОВ «Новобудова» на баланс, експлуатацію та обслуговування. Відповідно до Авізо № 303 від 24.10.2005 АТ ХК "Київміськбуд" передало ТОВ «Новобудова» вказаний будинок на баланс. 30.04.2020 між ТОВ «Новобудова» та Співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] укладено договір № 4-6 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Позивач посилається на те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання послуги з управління будинком на підставі договору № 4-6, проте, відповідачка належним чином не виконує зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості, яка, з урахуванням площі квартири № 240 , а саме 98,8 кв.м., становить 769,65 грн. у місяць. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК вказує, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. В силу положень ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно зі ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст.6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник (споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг). Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частина 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Судом установлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, на підтвердження чого позивач надав суду розрахунок заборгованості. Крім того, рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку від 12.03.2020 року позивача уповноважено на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги. Послуги з вивезення твердих побутових відходів надаються спеціалізованою організацію ДП» Фірма Альтфатер Київ» на договірних засадах з товариством. Згідно з п.1 додатку до Розпорядженнями виконавчого органу Київської міської військової адміністрації від 31.01.2023 року №59 для об`єкта утворення «Житлові будинки багатоквартирні упорядковані» розрахунковою одиницею є людина (мешканець). Вартість вказаної послуги на 1 особу в місяць у будинку, в тому числі квартирі [ADDRESS] становить: в період з 01.01.2023 року по 01.01.2024 року - 27 грн. 35 коп. Нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів по квартирі [ADDRESS] здійснювалось на 2 (дві) особи. При цьому, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01.01.2024 року у справі №761/22030/23 стягнуто з відповідачки на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за житлово-комунальними послугами за період з 01.10.2021 року по 01.06.2023 року у сумі 14 240,12 грн. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачка своєчасно не сплачує за спожиті в період з 01.06.2023 по 01.01.2024 житлово - комунальні послуги, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 4 641,69 грн. З урахуванням вищевикладеного та наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в цій частині та, відповідно, про наявність правових підстав для їх задоволення. Водночас, окрім стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, позивач просив суд стягнути з відповідачки три проценти річних й індекс інфляції та надав відповідні розрахунки, згідно з якими нарахував 3% річних за період з 01.06.2023 року по 01.05.2024 року у розмірі 187,78 грн., а також індекс інфляції за період з 01.06.2023 року по 01.05.2024 року у розмірі 264,35 грн. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, за положеннями статті 526 ЦК України. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Суд зазначає, що приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відтак, розраховані позивачем та перевірені судом суми нарахувань індексу інфляції та 3% річних підлягають стягненню з відповідача. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.ч.1, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідачка процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася, тому доводи позивача не спростовано. Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved