Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Представник позивачки, посилаючись на те, що: -позивачка народилася в с.Іза Хустського району Закарпатської області; -при досягненні позивачкою повноліття їй було видано паспорт громадянина УРСР, однак вона його втратила; -з моменту досягнення повноліття та до теперішнього часу позивачка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] ; -із заявами до державних установ позивачка не зверталася, пенсійних, соціальних допомог від держави не отримувала, адміністративних, кримінальних правопорушень не вчиняла, тому відсутність у неї паспорту не перешкоджало їй у її особистому житті; -при досягненні позивачкою пенсійного віку вона звернулася до пенсійного відділу для оформлення пенсії за віком, однак в реєстрації їй було відмовлено через відсутність документа, що посвідчує її особу; -у 2024 році [PERSON] звернулася до ГУ ДМС в Закарпатській області для отримання паспорта громадянина України, однак їй було відмовлено через відсутність у вищевказаному органі відомостей про її постійне місце проживання на території України та було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою,\~\~\~\~\~\~\~ звернувся до суду з заявою та просить: встановити факт постійного проживання позивачки на території України в [ADDRESS] , починаючи з 3 січня 1986 року по теперішній час, включно станом на 24 серпня 1991 року. В судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подав до суду клопотання /а.с.6,19/, згідно якого просив провести розгляд справи без його участі та участі заявниці. Представник заінтересованої особи Хустської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання /17-18/, згідно якого проти задоволення заявлених вимог не заперечувала, просила розгляд справи провести без участі уповноваженого представника за наявними матеріалами у справі. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність заявниці, представника заявниці та представника заінтересованої особи, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки підтверджується: -свідоцтвом про народження заявниці, згідно якого дата її народження « [INFO] », місце її народження: «Україна, Закарпатська область, Хустський район, с.Іза» /а.с.7/; -довідкою №02-22/65, виданої виконкомом Хустської міської ради 18 січня 2024 року, згідно якої, відповідно до погосподарської книги №8 за період з 1986-1990 роки [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] / з 3 січня 1986 року по теперішній час /а.с.8/; -довідкою №02-22/64, виданої виконкомом Хустської міської ради 18 січня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , згідно якої згідно записів з погосподарської книги №8 за період з 1986-1990 роки [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з 3 січня 1986 року по теперішній час /а.с.9/; -копіями погосподарських книг №8 за 1986-1990 р. /а.с.10-11/. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство»: особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Листом Верховного Суду України, від 01 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України, або набрання чинності Законом, від 18 січня 2001 року, «Про громадянство України», є підставою для оформлення належності до громадянства України, відповідно до Закону України «Про громадянство України». Для встановлення факту належності до громадянства України, залежно від підстав цього встановлення, предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України, станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України, станом на 24 серпня 1991 року, або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала, станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України, від 27 березня 2001 рок,у №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5, від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вважає, що прийняття рішення про встановлення факту постійного проживання заявниці [PERSON] на території України не створює будь-яких самостійних юридичних наслідків, які б призвели до безпосереднього набуття нею громадянства України. Встановлення вказаного факту є лише одним з чинників, потрібних для отримання [PERSON] громадянства України у встановленому законом порядку. Відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України, від 27 березня 2001 року №215 та у відповідності до норм Закону України «Про громадянство України», вказане рішення разом з іншими документами є підставою для отримання [PERSON] громадянства України. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо необхідності встановлення юридичного факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України в [ADDRESS] , починаючи з 3 січня 1986 року по теперішній час, включно станом на 24 серпня 1991 року.

Outcome: approved