Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

10 червня 2024 року адвокат Ніколенко М.Є. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення з під арешту спадкового майна та просив суд зняти з нерухомого майна, що належало [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), померлого [INFO] , який накладений 06.06.2015 р. за номером запису про обтяження 593414 (спеціальний підрозділ), постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС КМУЮ від 06.06.2014 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №33379707. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після смерті чоловіка відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, квартир за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавця на праві власності на підставі договору купівлі-продажу ВКК №036156 від 22.04.2008 року. 03.03.2017 року позивач звернулась до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки після перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту на вказане майно, виявила арешт майна на ім`я померлого [PERSON] згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження, об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Реєстраційний номер обтяження №5934114 (спеціальний розділ) від 06.06.2014 р. та запропоновано позивачу звернутись до відповідного суду для вирішення вищезазначеного питання щодо зняття арешту. Після отримання інформації, стосовно виявлення арешту нерухомого майна на ім`я померлого чоловіка, позивач звернулась з заявою до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Листом Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізькому району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.05.2024 №28М-34/156705 повідомлено позивача, що на примусовому виконанні у відділі перебувають (перебували) виконавчі провадження: з 11.07.2012 по 28.12.2012 виконавче провадження №33379707 з виконання виконавчого листа №2-4880 Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2010 про стягнення боргу в розмірі 24\~961,64 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», яке завершене на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та з 04.12.2016 по 15.03.2017 виконавче провадження №52440640 з виконання виконавчого листа №2-4880 Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2010 про стягнення боргу в розмірі 63435,64 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», яке завершене на підставі п. 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Представник позивача у позові зазначає, що відповідач не звертався до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори з вимогою кредитора до спадкоємців померлого боржника [PERSON] , а тому, посилаючись на вимоги ст. ст. 30, 39, 40, 56, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. ст. 1216, 1218, 1222, 1223, 1231, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого судового засідання (а.с. 25). Ухвалою суду від 11 липня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Саксаганському відділі\~державної виконавчої\~служби у\~м.\~Кривому Розі\~Криворізькому району\~Дніпропетровської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса) належним\~чином завірені\~копії матеріалів\~виконавчого провадження\~№33379707,\~№52440640\~та у\~державного нотаріуса\~Третьої Криворізької\~державної нотаріальної\~контори Ситнік\~Оксани Олександрівни\~завірену належним\~чином копію\~спадкової справи\~№60326067,\~заведеної за\~заявою позивача,\~щодо прийняття\~спадщини після\~смерті чоловіка\~ [PERSON] (а.с. 34-35) Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 38) Позивач [PERSON] у судовому засіданні присутня не була, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, поза межами судового засідання 12 вересня 2024 року на електронну пошту суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про розгляд без участі, в якій представник просив суд проводити розгляд справи без участі позивача та його представника та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» про перебування у провадженні суду вказаної справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду 02 липня 2024 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX (надалі - Закон) для учасників судового процесу визначена обов`язкова реєстрація та використання електронних кабінетів у ЄСІТС. Відповідно до цього закону з 21 лютого 2024 року наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі стала обов`язковою для всіх юридичних осіб приватної форми власності, які беруть участь в цивільних та адміністративних справах. Відповідач у вказаній справі є користувачами ЄСІТС (користувач), тобто особами, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшли автентифікацію та якім надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до їх повноважень, тому суд констатує, що всі процесуальні документи скеровані до «Електронних кабінетів користувачів, без надсилання у паперовому вигляді. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судовому засіданні присутній не був, однак, поза межами судового засідання 22 серпня 2024 року на адресу суду надійшли пояснення за підписом начальника Саксаганського ВДВС. У вказаних поясненнях представник третьої особи зазначила, що на примусовому виконанні з 11.07.2012 по 28.12.2012 знаходився виконавчий лист №2-4880 від 13.01.2010 виданий Оболонським районним судом про стягнення боргу в розмірі 24\~961,64 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (ВП №33379707). Згідно Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах ДВС» від 25.12.2008 №2274/5 акта п. 9.9 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки. Згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 04 січня 2016 року та на підставі акту про знищення 04 лютого 2016 року проведено знищення виконавчих проваджень, завершених у 2012, 2014 роках, через закінчення строків їх зберігання. Також, на примусовому виконанні з 04.12.2016 по 15.03.2017 знаходився виконавчий лист №2-4880 від 13.07.2010 виданий Оболонським районним судом м. Києва про стягнення боргу в розмірі 63435,64 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (ВП №52440640). Згідно Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах ДВС» від 25.12.2008 №2274/5 акта п. 9.9 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки. Згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 26 лютого 2021 року та на підставі акту про знищення 26 лютого 2021 року проведено знищення виконавчих проваджень, завершених у 2017, 2019 роках, через закінчення строків їх зберігання. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст.280\~ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу від 22.04.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., зареєстровано в реєстрі за №2364, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . (а.с. 18-19). [INFO] помер [PERSON] , про що Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01 листопада 2016 року складено відповідний актовий запис №860, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2016 року. (а.с. 14) Відповідно до Витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі №46960805 від 03.03.2017 року Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу за номером у спадковому реєстрі №60326067, спадкодавець [PERSON] . (а.с. 16) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження, об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №381401623 від 04.06.2024, все нерухоме майно померлого чоловіка [PERSON] знаходиться під арештом на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Дзержинського відділу державної виконавчої служби за виконавчим провадження №33379707 від 11.07.2012 р. про арешт нерухомого майна боржника та заборони на його відчуження. Реєстраційний номер обтяження №5934114 (спеціальний розділ) від 06.06.2014 р. Обтяжувач: Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. (а.с. 17) Відповідно до Листа начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.05.2024 №28М-34/156705 встановлено, що на примусовому виконанні у відділі перебувають (перебували) виконавчі провадження: з 11.07.2012 по 28.12.2012 виконавче провадження №33379707 з виконання виконавчого листа №2-4880 Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2010 про стягнення боргу в розмірі 24\~961,64 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», яке завершене на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та з 04.12.2016 по 15.03.2017 виконавче провадження №52440640 з виконання виконавчого листа №2-4880 Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2010 про стягнення боргу в розмірі 63435,64 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», яке завершене на підставі п. 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Скасування арешту по завершеним виконавчим провадженням чітко визначено нормами п. 16 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5. (а.с. 21) На виконання ухвали суду від 11 липня 2024 року від начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) О.Новікової надійшов лист вих. №23.11.-34/213066 від 30.07.2024 в якому повідомлено суд, що надати матеріали виконавчих проваджень №33379707 та №52440640 не виявилось можливим, оскільки виконавчі провадження та книги обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, які перебували на виконанні до 2019 року знищено відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року. Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, у разі\~закінчення виконавчого\~провадження (крім\~закінчення виконавчого\~провадження за\~судовим рішенням,\~винесеним у\~порядку забезпечення\~позову чи\~вжиття запобіжних\~заходів,\~а також,\~крім випадків\~нестягнення виконавчого\~збору або\~витрат виконавчого\~провадження,\~нестягнення основної\~винагороди приватним\~виконавцем),\~повернення виконавчого\~документа до\~суду,\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений на\~майно (кошти)\~боржника,\~знімається,\~відомості про\~боржника виключаються\~з Єдиного\~реєстру боржників,\~скасовуються інші\~вжиті виконавцем\~заходи щодо\~виконання рішення,\~а також\~проводяться інші\~необхідні дії\~у зв`язку\~із закінченням\~виконавчого провадження. Таким чином, після прийняття рішення від 28.12.2012 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції щодо повернення виконавчого документу стягувачу, питання про зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, не приймалось. Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч.\~1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321\~ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17.07.1997р. №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Окрім цього, за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України\~від 17.07.1997\~року №475/97-ВР\~«Про ратифікацію\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,\~4,\~7\~та 11\~до Конвенції» визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Як зазначено у Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду. Судом встановлено, що виконавче провадження №33379707 завершене на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року). Згідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року) виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, у разі якщо визнано стягувача або боржника недієздатним. Виконавче провадження №52440640 завершене на підставі п. 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. На сьогодні позивач має намір отримати спадщину, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт, накладений на майно, порушує права позивача. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 жовтня 2023 року у справа №337/2402/22 (провадження №61-7442св23) зазначено, що: «Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №643/3614/17 (провадження №14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Outcome: approved