Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: орган опіки і піклування Христинівської міської ради про позбавлення батьківських прав. Просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач покликався на такі обставини. З 2010 року він та відповідачка проживали у цивільному шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] . Позивач з дитиною проживають за однією адресою, дитина перебуває на його утриманні. Відповідачка проживає окремо від дитини з 25.08.2021, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, наказом Христинівського районного суду з позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] . [PERSON] навчається в 6 класі Шукайводської гімназії, по місцю навчання дитина характеризується позитивно, він приділяє належну увагу навчанню і вихованню дитини, мати участі у вихованні дитини не приймає, гімназію не відвідувала жодного разу. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю, не заперечують проти винесення заочного рішення у справі. Малолітній [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він проживає з батьком, мати йому нічого не купує, взагалі не цікавиться його життям. Він і в подальшому бажає залишитись проживати з батьком. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не надала, заяв чи клопотань до суду від відповідачки не надходило. Частиною 8 ст. 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Представник третьої особи на стороні позивача: органу опіки і піклування Христинівської міської ради Піддубняк Н.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, та врахувавши позицію сторін вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази: копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , рішення Христинівського районного суду від 02.03.2021 у справі № 706/885/20 про розірвання шлюбу, судового наказу Христинівського районного суду від 19.11.2020 у справі № 706/1201/20 про стягнення аліментів, довідку виконавчого комітету Христинівської міської ради від 06.12.2023 за № 264/09-14, довідку Христинівського ВУЖКГ про доходи [PERSON] від 07.02.2024 за № 1, довідку Христинівського ВУЖКГ від 07.02.2024 за № 19, акт обстеження умов проживання, довідку виконавчого комітету Христинівської міської ради від 06.02.2024 за №39, довідку ВПД №3 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 07.02.5024 за № 574, характеристику та довідку Шукайводської гімназії Христинівської міської ради від 05.12.2023 за № 145, висновок органу опіки та піклування Христинівської міської ради від 01.04.2024 за № 312-03-12 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , копію паспорта [PERSON] , інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Христинівського районного судувід 02.03.2021, справа № 706/885/20, був розірваний. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Згідно судового наказу, винесеного Христинівським районним судом Черкаської області 19.11.2020 року, з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти в тому числі на утримання сина [PERSON] . В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Син сторін [PERSON] з серпня 2021 року проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на повному його утриманні. Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина - [PERSON] , участі у його вихованні, матеріальному забезпеченні, вихованні та духовному розвитку не приймає. Згідно з характеристикою Шукайводської гімназії Христинівської міської ради батько приділяє належну увагу вихованню сина, мати участі у вихованні сина не приймає і жодного разу не відвідувала гімназію. Класний керівник усі питання стосовно [PERSON] вирішує з батьком дитини. Хлопчик проживає разом з батьком та бабусею в с. Вікторівка. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Христинівської міської ради від 01.04.2024 за № 312-03-12 визнано за доцільне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Оскільки відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тому її необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved