Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов [PERSON] обґрунтовано тим, що 20 листопада 2005 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис № 102, спільних дітей від шлюбу не мають. Вказувала, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, останні роки сімейні відносини погіршилися, що призводить до постійних конфліктних ситуацій. Сімейні відносини між сторонами як подружжям фактично припинено. Зазначала, рішення про розірвання шлюбу прийняла остаточно і змінювати його не має наміру, примирення та збереження шлюбу є неможливим. Вважає, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Майновий спір між сторонами відсутній. На підставі викладеного [PERSON] просила: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, про що 20 листопада 2005 року складено відповідний актовий запис № 102; судові витрати залишити за позивачем. Ухвалою суду від 22 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. [PERSON] була належним чином повідомлена про розгляд справи, у судове засідання не з`явилась. Позивач подала заяву, в якій вказувала, що позов підтримує, просила розглянути справу за її відсутності. Також просила строк на примирення не давати, а після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». [PERSON] був належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Вказував, що позов визнає, претензій до позивача не має. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України)). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що Відділ реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області 20 листопада 2005 року зареєстрував шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 102. Позивач у своєму позові зазначає, що від шлюбу спільних дітей сторони не мають, майновий спір між ними відсутній. Оскільки фактичні шлюбні відносини припинені, а подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, позивач звернулася до суду з цим позовом. Відповідач у поданій до суду заяві позов визнав. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття\~110 СК України). Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 СК України визначено, що розірвання шлюбу, здійснене органами державної реєстрації актів цивільного стану, засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд має виходити з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Під шлюбом слід розуміти сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Обставини справи свідчать про те, що сторонами висловлено взаємну згоду на розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін. Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 127/16963/22-ц виклав висновок про те, що «заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ». Оскільки шлюбні відносини між подружжям припинені, наміру їх відновлювати у сторін не має, суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим, відповідно, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між подружжям. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з\~\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, у поданій до суду заяві вказувала, що має намір залишити прізвище « [PERSON] », то вона має право залишити це прізвище після розірвання шлюбу відповідно до зазначеної норми матеріального права. Вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved