Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] звернулася у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь на неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частки від доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Позов обґрунтовано тим, що 26.08.2022 між сторонами було зареєстровано шлюб міською адміністрацією м. Соколов Чеської Республіки, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний запис у томі 18 за 2022 рік, сторінка/аркуш 42, порядковий номер № [NUMBER] та видано свідоцтво про шлюб, номер облікового бланку: О765596. У шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . З дня народження дочки, відповідач постійно проживає в Чеській Республіці та повністю самоусунувся від матеріального утримання дочки, тому остання змушена звернутися до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом про стягнення аліментів. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав. Заяви та клопотання учасників справи. Заяв та клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 30.07.2024, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідача, який не має статусу підприємця, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання у справі щодо її розгляду по суті приміщення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Дрогобич, вул. Лесі Українки, буд. 32, 10.09.2024, о 13.30 год. 15 хв.. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України судовий розгляд за допомогою фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини пов`язані зі зміною способу стягнення аліментів. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Так, судом встановлено, що 26.08.2022 між [PERSON] , і [PERSON] було зареєстровано шлюб міською адміністрацією м. Соколов Чеська Республіка, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про шлюб м. Соколов зроблено відповідний запис у томі 18, за 2022 рік, сторінка/аркуш 42, порядковий №93 та видано Свідоцтво про шлюб, номер облікового бланку: [NUMBER] . У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом Трускавецької міської ради від 14.05.2024 за №252 про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб. З народження дочки відповідач, який постійно проживає у Чеській Республіці, повністю самоусунувся від матеріального утримання нашої дочки. Дружина не змогла самостійно забезпечити дочку всім необхідним - а це дитяче харчування, пелюшки, одяг, іграшки, забезпечення медичного супроводу та лікування. Інших матеріалів щодо зміни сімейного стану, погіршення (покращення) стану здоров`я сторін по справі, або ж їх матеріального становища, котрі впливають на утримання дітей, до суду не подано, а судом не здобуто. Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема, щодо стягнення аліментів, збільшення/зменшення аліментів, зміни способу стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та\~Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України. Згідно із\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст.\~179\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За змістом\~ст. ст. 180, 181 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст.\~182\~СК України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує,\~в тому\~числі:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2\~ст.182 СК України). Відповідно до положень\~ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень\~ст. 183 СК України. В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.\~\~ Висновок суду за результатами розгляду справи. Оскільки судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , то на нього покладений обов`язок утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття. Будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров`я відповідача чи наявності у нього на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, або ж непрацездатних членів сім`ї, у матеріалах справи відсутні. Відповідач є працездатною особою і зобов`язаний забезпечувати дочку всім необхідним в межах, визначених Сімейним кодексом. Суд зауважує, що закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Резюмуючи викладене вище, слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частки від доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. Щодо розподілу судових витрат у справі. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру (про стягнення аліментів на дитину) на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то, на підставі ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 1211 грн. 20 коп., слід стягнути з відповідача у дохід держави. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved