Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

До суду\~надійшла \~заява [PERSON] \~про визнання\~фізичної особи\~безвісно відсутньою,\~а саме\~заявниця просить\~визнати безвісно\~відсутнім свого\~чоловіка [PERSON] ,\~ [INFO] \~місце народження\~с.\~Борозенське,\~Великоолександрівського району,\~Херсонської області,\~країна -\~Україна,\~який проживав\~та був\~зареєстрований за\~адресою [ADDRESS] . В обґрунтування заяви посилається на те, що в березні 2022 року в с. Нововознесенське велися бойові дії в наслідок чого воно було окуповано збройними силами Російської Федерації. 28 березня 2022 року [PERSON] виїхав на велосипеді із с. Нововознесенське в с. Потьомкіне Херсонської області. Між селами його зупинили російські військові, забрали велосипед і вистрелили по ногам. Пораненого кинули в машину та відвезли в невідомому напрямку. Потім він був перевезений у с. Високопілля де з ним в полоні було декілька чоловік. Серед полонених був [PERSON] , який останній раз спілкував з ним 22.04.2022 року. На сьогодні будь-якої інформації про перебування [PERSON] не має. Посилаючись на зазначені обставини заявник просить суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 22.04.2022 року. У судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала, з підстав, викладених у ній, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби у Херсонській області при розгляді справи поклався на розсуду суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.08.1989 року. Здовідки Високопільської селищної ради Бериславського району Херсонської області від 16.09.2024 року вбачається, що громадянин [PERSON] [INFO] , зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , 28 березня 2022 року виїхав на велосипеді із села, яке на той час було окуповане військовими Росії, і назад не повернувся. З того часу по сьогоднішній день за місцем проживання він не з`являвся, місце його знаходження не відомо. За інформації управління Служби безпеки України в Херсонській області від 24.08.2024 року слідчим відділом управління здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 12022041710000625 від 08.06.2022 з правовою кваліфікацією передбаченою ч. 1 ст. 438 КК України, яке внесене до ЄРДР за заявою [PERSON] . Відповідно до матеріалів кримінального провадження [PERSON] , [INFO] , представники збройних сил РФ 28.03.2022 незаконно позбавили волі, під час його перебування на тимчасово окупованій території Бериславського району Херсонської області. На даний час місцеперебування [PERSON] не встановлено. Викладене також підтверджується показами свідка [PERSON] та копією протоколу допиту слідчим СВ ВП № 2 КВП [PERSON] свідка [PERSON] від 09.06.2022 року у кримінальному провадженні № 12022041710000625 від 08.06.2022. З копії протоколу допиту свідка [PERSON] вбачається, що він останні раз бачив [PERSON] 21.04.2022 року під час перебування у гаражі, де його разом із іншими особами незаконно тримали військові РФ. З досліджених у судовому засіданні електронних доказів, а саме запису проекту-передачі «Знайти своїх із К. Осадчею» від 21.11.2022 року на телеканалі «1+1» та проекту-передачі «Шукаю тебе» від 14.07.2022 року, вбачається, що заявниця та її донька зверталася до засобів масової інформації щодо розшуку [PERSON] . Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України. Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування. За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України „Про Національну поліцію та „Про оперативну-розшукову діяльність. Законом України „Про Національну поліцію визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність, інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. З урахуванням викладених обставин, за наявності обгрунтованих даних про те, що заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування [PERSON] , а вжиті заходи для встановлення його місця перебування не дали результатів, з огляду обставини, які зумовили звернення заявника до суду із даною заявою, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт його відсутності за місцем свого постійно проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved