Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, а також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 13.04.2007 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народилися доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Їхні з відповідачем діти потребують матеріальної допомоги, оскільки в неї склалося скрутне матеріальне становище, так як її заробітку не вистачає для належного забезпечення дітей. Відповідач на даний час матеріально достатньо не допомагає. Коштів катастрофічно не вистачає. Їхні діти проживають спільно з нею та перебувають на її вихованні. Витрати на утримання дітей постійно зростають. Угоди про добровільну сплату відповідачем аліментів на даний час не досягнуто. Відповідач є фізично здоровою особою, інших утриманців та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, працює в країнах Західної Європи, де отримує високий та постійний заробіток (дохід). Враховуючи вищезазначене, відповідач має можливість і відповідно до закону обов?язок сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей. З огляду на викладене, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 5000,00 гривень щомісячно, на кожного з дітей. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю та не заперечив щодо його задоволення. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.07.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Окрім цього, витребувано з Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України відповідачем за період часу з 01.01.2019 по 30.07.2024, із зазначенням дати виїзду та в`їзду в Україну (із зазначенням дати кожного такого перетину). 15.08.2024 відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю та не заперечив щодо його задоволення. 09.08.2024 та 10.09.2024 на адресу суду надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації про дати в`їзду та виїзду через кордон України відповідачем. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 13.04.2007, який зареєстрований у виконкомі Станьківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.04.2007 (а.с. 10). За час шлюбу у сторін по справі народилися доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 19.10.2007 та серії [NUMBER] від 12.08.2013 (а.с. 11, 13). Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади позивачка [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. 8, 12). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їхніх малолітньої та неповнолітньої дитини. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з нею та перебувають на її утриманні. В свою чергу відповідач позов визнає, а, отже, може надавати матеріальну допомогу на утримання доньок у визначеному позивачкою розмірі. Окрім цього, на виконання ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.07.2024 Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надав інформацію про перетин відповідачем державного кордону України за період часу з 01.01.2019 по 30.07.2024, із зазначенням дат виїзду та в`їзду в Україну, відповідно до якої встановлено, що [PERSON] неодноразово перетинав державний кордон за вказаний період часу та востаннє здійснив перетин державного кордону, а саме: 09.02.2022, в напрямку виїзду за межі України і станом на 30.07.2024 не повертався. Суд вважає, що зазначена інформація не підтверджує факт працевлаштування відповідача за кордоном, однак вказує про його достатнє матеріальне забезпечення, яке необхідне для такого тривалого перебування за межами України. З огляду на викладене, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позов необхідно задоволити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 гривень на кожну дитину щомісяця, з часу звернення до суду з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необіхдно стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Із матеріалів справи встановлено, що 23.07.2024 позивачка уклала з адвокатом Жовніром М.Й. угоду про надання правничої (правової) допомоги та сплатила визначену вказаним договором вартість послуг в загальній сумі 3000,00 грн., що підтверджено квитанцією № 107842 від 24.07.2024 (а.с. 14-17). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 3000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved