Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

Заявники звернулись до суду з вище вказаною заявою в якій просили розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком [PERSON] малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказували, що 12.07.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . З грудня 2023 року шлюбні стосунки фактично припинені, проживають окремо,: [PERSON] з сином у своїх батьків за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] переїхала проживати до своїх батьків у с.Суховерхи, Чернівецького району, Чернівецької області та самоусунулася від виховання дитини. У березні місяці 2024 року [PERSON] повідомила заявника, що подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам, а тому хоче розірвати шлюб. Так, відповідно до довідки №457 від 07.06.2024 року, виданої Шишковецьким старостинським округом Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом зі своїми батьками, сестрою та сином. Вказані обставини зафіксовані і в акті обстеження матеріально-побутових умов та згідно витягу №458 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Після припинення сімейних стосунків, з метою добровільного вирішення питання щодо розірвання шлюбу, сторони визначилися з місцем проживанням їхнього малолітнього сина, про що уклали нотаріально посвідчений договір. Також заявник [PERSON] вважає за необхідне встановити фак самостійного виховання ним малолітнього сина, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення цього факту, яке має для нього важливе юридичне значення. Так, починаючи з 2021 року і по теперішній час, заявник [PERSON] самостійно займається вихованням та матеріальним утриманням сина, добросовісно виконує свої батьківські обов`язки, створює для дитини необхідні умови для проживання та його розвитку, забезпечує його усім необхідним. Заявник [PERSON] не заперечує проти встановлення даного факту, так як вона не має фізичної можливості піклуватися про сина. Окрім цього, факт самостійного виховання і утримання заявником [PERSON] малолітнього сина необхідний для набуття статусу «одинокий батько», що згідно норм чинного законодавства дасть йому підстави для отримання допомоги на утримання дитини в розмірі 150 відсотків від соціальної пільги, змінити місце проживання дитини та після закінчення воєнного стану виїхати разом з сином за кордон без документального оформлення згоди матері, а також право на додаткову відпустку. Батько безпосередньо турбується станом здоров`я сина, забезпечує здоровим харчуванням, багато часу приділяє загартуванню дитини, забезпечує йому своєчасне проходження профілактичних оглядів лікарями та за необхідності, під їх керівництвом та наглядом, займається лікуванням сина. З огляду на те, що син заявника [PERSON] знаходяться на його одноособовому вихованні, примусити матір брати участь у вихованні сина заявник не може, оскільки такий спосіб захисту чинним законодавством не передбачений. Чинним законодавством не конкретизовано перелік пільг, право на отримання яких надається одинокому батьку, однак він користується тими ж правами, що і одинока матір. Так, ст.184 КЗпП встановлює заборону одинокій матері у прийнятті на роботу, зниження заробітної плати та у звільненні за ініціативою роботодавця до досягнення дитиною 14 років. Відповідно до ст.19 ЗУ «Про відпустки», одинокій матері, батьку надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів. Згідно ст.18-1 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», одинокі матері мають право на фінансову підтримку дитини в розмірі, встановленому ст.18-3 цього Закону. В порядку, передбаченому п.«а» пп. 169.1.3 ст.169 ПКУ, одинокій матері, батьку надається податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 150% суми звичайної податкової пільги у розрахунку на кожну дитину, віком до 18 років. Порядок встановлення статусу «одинокий батько», не врегульовано законодавством, однак Верховний суд вбачає можливим застосування аналогів поняття «одинока матір», тлумачення якого є у п.9 Постанови ПВСУ від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів». Таким чином, для набуття статусу «одинокий батько» необхідні 2 умови: 1) не перебування у шлюбі; 2) виховання та утримання дитини самим батьком, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини. Враховуючи викладене заявники просять розірвати укладений між ними шлюб в порядку ст.109 СК України та встановити факт самостійного виховання та утримання заявником [PERSON] його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2024 року дана заява передана до провадження судді Суського О.І. Ухвалою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.06.2024 року по даній заяві відкрито провадження. Ухвалою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30.08.2024 року було задоволено клопотання заявників про залучення до участі у справі заінтересованої особи службу у справах дітей Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області. В судове засідання заявники не з`явились, подали до суду заяви про проведення судового засідання без їх присутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи служби у справах дітей Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області також в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового засідання без його присутності у зв`язку із службовою зайнятістю. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що подана сторонами заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст.4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 12.07.2018 року між заявниками укладено шлюб, зареєстрований Кіцманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №38. Під час шлюбу у заявників народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 28.01.2022 року за актовим записом № 23. Згідно ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3,4 ст.56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 ст.293\~ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що заявники з грудня 2023 року не підтримують між собою шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. У заявників різні погляди на сімейне життя, обов`язки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, а тому розірвання шлюбу дійсно відповідає волі сторін. Сторони добровільно визначили з\~ким із\~них буде\~проживати їхній\~син,\~яку участь\~у забезпеченні\~умов його\~життя братиме\~той з\~батьків,\~хто буде\~проживати окремо,\~а також\~про умови\~здійснення ними\~права на\~особисте виховання\~дитини,\~а тому уклали договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Шамброю В.А. Відповідно до ч.2 ст.315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що малолітній син [PERSON] з грудня 2023 року повністю перебуває на самостійному вихованні та утриманні батька [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються витягом №458 від 07.06.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, копією витягу про реєстрацію місця проживання [PERSON] № 89 від 31.01.2022 року, копія витягу з реєстру територіальної громади щодо місця проживання [PERSON] , актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 07.06.2024 року, довідкою про зареєстрованих осіб виданої старостою Шишковецького старостинського округу Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області [PERSON] від 07.06.2024 року за №457 та визнаються сторонами. Враховуючи викладене, із врахуванням обґрунтування необхідності встановлення даного юридичного факту для заявника [PERSON] , суд вважає за необхідне задовольнити подану сторонами заяву в повному об`ємі.

Outcome: approved