Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 2,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ТОВСЦ «Україна» (КДПНВСЦ «Росія») с. Велика Рача Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона є спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON] до складу спадщини після смерті якої увійшло майно, яке вона фактично успадкувала за заповітом після смерті [PERSON] , але юридично не оформила. Постановою [PERSON] , приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області від 12.06.2024 в межах спадкової справи №44/2010, відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а саме на земельні ділянки площею 1,2600 га та площею 1,1991 га, цільове призначення, які належать [PERSON] . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що право власності у [PERSON] , яка померла [INFO] на вказані ділянки не виникло, у зв`язку з тим, що державні акти на право власності на земельні ділянки спадкодавець не могла отримати, так як на день їх видачі вже не було її в живих, а це означає, що земельні ділянки не входять до складу спадщини. Окрім того, зазначає, що [PERSON] набула за життя право на земельну частку (пай) розміром 2,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ТОВСЦ «Україна» (КДПНВСЦ «Росія») с. Велика Рача Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, тому воно входить до складу спадщини. Ухвалою судді від 18.06.2024 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 29-30). Сторони в судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а представник відповідача просить розглянути справу на підставі наявних доказів, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4, 36, 41-42, 77-78). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла лише позивач, що підтверджується матеріалами спадкової справи №44/2010, а інші спадкоємці за законом та за заповітом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовились від прийняття спадщини (а.с. 35 зворот, 40, 42 зворот, 43, 44). 30.07.1997 [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що за законом буде належати на день смерті заповіла [PERSON] (а.с. 58 зворот). [INFO] померла [PERSON] та спадщину після смерті останньої прийняла матір позивачки [PERSON] (а.с. 6, 59 зворот). З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2004 [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №172346, а також їй 12.08.2004 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №091305, тобто після смерті спадкодавиці (а.с. 7, 8, 9). Постановою приватного нотаріуса Житомирського РНО Житомирської області Камінської Л.В. від 12.06.2024 відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] , до складу майна якої входить майно [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої прийняла за заповітом [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав, а саме на земельні ділянки загальною площею 1,2600 га та 1,1991 га, які належать [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №172346 від 13.08.2004 та ЖТ №091305 від 12.08.2004. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що право власності у [PERSON] , яка померла [INFO] на вказані ділянки не виникло (а.с. 11-12). Згідно довідки виданої Великорацьким старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області від 13.06.2024 за №457 [PERSON] включена до списку пайовиків ТОВСЦ «Україна» (КДПНВСЦ «Росія») під №945, земельний пай - пасовище на території Великорацького старостинського округу під №1929, земельна ділянка площею 1,26 га, кадастровий номер 1825080900:01:000:0655 та рілля на території Меньківського старостинського округу під №660, земельна ділянка площею 1,20 га, кадастровий номер 1825086200:04:000:0622 (а.с. 13). За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено судам, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved