Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

06 травня 2024 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача адвокат Моісеєнко Олена Миколаївна до [PERSON] , третя особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства. Позиція сторони, що звертається за захистом своїх прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] (надалі - Позивач), та [PERSON] , [INFO] (надалі - Відповідач), перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року. [INFO] народилась дитина [PERSON] . Відповідачка самостійно без участі позивача зареєструвала зі своїх слів дитину в Відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 листопада 2006 року. Відповідач так вчинила, у зв`язку з тим, що запевняла позивача в тому, що він не є рідним батьком дитини. Проживали разом, але шлюб між сторонами не реєструвався. [INFO] у позивача та відповідача народилась ще одна дитина [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.12.2023 року. [INFO] у сторін народилась ще одна дитина [PERSON] , що підтверджується копією перекладу Витягу зі свідоцтва про народження № [NUMBER] . За весь цей час позивач ставиться до дитини [PERSON] як до рідної доньки. Позивач з донькою спілкуються, проводять час разом, він купує усі необхідні речі. Донька [PERSON] та Позивач зараз називають один одного як батько та дочка відповідно. Дитина навіть не підозрює, що по документах він не є батьком. В кінці 2023 року відповідачка при особистому спілкуванні з позивачем відкрила йому таємницю, що він був єдиний чоловік у період 2006 року і відповідно він є дійсно єдиним рідним батьком [PERSON] . Після такої новини на наступний день сторони вирішили повторно одружитися 26 грудня 2023 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.12.2023 року. Отже, 25.12.2023 позивач дізнався від відповідачки про своє дійсне батьківство. Станом на день звернення з даною позовною заявою між сторонами знову виник спір щодо батьківства першої дитини [PERSON] . В досудовому порядку вирішити даний спір не вдалося. Той факт, що дитина [PERSON] є дочкою позивача підтверджують спільні фотокартки, які долучають до позовної заяви. Крім того, батьківство позивача можуть підтвердити свідки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , які добре знають сторони, і товаришували з ними, коли перебували увесь цей час з початку 2006 року у фактичних шлюбних відносинах та коли народилась донька - [PERSON] . При реєстрації народження доньки [PERSON] , [INFO] , запис про батька був зроблений зі слів Відповідачки, тобто відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Реєстрацію народження дитини [PERSON] , [INFO] , здійснював Відділ реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, однак станом на день звернення з позовною заявою до суду Відділ реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова припинено в ЄДР, тому Позивач обрав третьою особою ПЕРШИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У МІСТІ ХАРКОВІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ. Рух справи. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від\~08.05.2024\~по вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено справу в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. 02.07.2024 від відповідачки [PERSON] надійшла заява про визнання позову в повному обсязі. У вказану дату, також із заявою звернулася представник позивача, в якій просила долучити до матеріалів справи фотознімки, які долучені судом. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 клопотання представника позивача [PERSON] , адвоката Моісеєнко О.М., про виклик та допит свідків задоволено. У судове засідання викликано для допиту в якості свідків: [PERSON] , [INFO] , (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ); [PERSON] , [INFO] , (зареєстровану за адресою: [ADDRESS] ); [PERSON] , [INFO] , (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ). Закрито підготовче провадження по справі за позовом\~\~ [PERSON] , представник позивача адвокат Моісеєнко Олена Миколаївна до [PERSON] , третя особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства та призначено справу до судового розгляду по суті.\~ В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позовної заяви та просили їх задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні надав пояснення, що з 2006 року він проживає разом з відповідачем, остання повідомила про вагітність десь на 3-му місяці, спочатку відповідач казала, що дитина від нього, потім, що не від нього. Зазначив, що у них емоційна сім`я, проте він завжди знав, що дитини від нього. Відповідач в судовому засіданні повністю визнала, що [PERSON] є дитиною позивача, зазначила, що у них з батьками позивача були розбіжності, вона образилась, хвилювалась, її ніхто не підтримав і вона вирішила записати дитину на себе. Вказала, що можливо це була післяродова депресія, але батьком дитини є позивач, інших чоловіків у неї не було. Під час судового засідання, свідок [PERSON] надала пояснення про те, що з 2005 року мешкає поруч (зі сторонами), має дружні стосунки. З 2006 року не знає, чи були у дружини позивача інші стосунки з чоловіками. Зазначила, що коли [PERSON] (відповідачка) народила, позивач зустрічав її з пологового. Також пояснила, що у сторін часто були сварки, і вони періодично не жили разом. Свідок [PERSON] вказала, що її бабуся мешкала по [ADDRESS] , сторони у справі це сусіди бабусі. Вказала, що знає позивача з дитинства, бачила як вони зустрічаються, потім як відповідачка ходила вагітна, бачила разом їх з візочком. Зазначила, що в м. Харкові вона не проживала, а приїздила тільки на канікули. Бачила позивача, проте не знала, що вони не зареєстрували шлюб. н/л Свідок [PERSON] пояснила, що знає позивача з дитинства. Часто запитувала про те, що не розуміє чому вона [PERSON] , а її сестри [PERSON] . Вказала, що тато завжди був поряд. Зазначила, що з самого народження знає, що це її батько. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Згідно\~ст. 12 ч. 3 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~\~подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до позиції позивача, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року. Разом з тим, до матеріалів справи не надано беззаперечних доказів вказаного факту, з огляду на свідчення свідків та самих сторін, щодо частих сварок та непорозуміння між сторонами з приводу спільного проживання. 26 грудня 2023 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.12.2023. [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серія [NUMBER] ). Як вбачається з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №00028879260 від 11.12.2020 актовий запис від 02.11.2006 вчинено з приводу народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини зазначено: батько [PERSON] , матір [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України. 12 лютого 2019 року у позивача та відповідача народилась ще одна дитина [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.12.2023 року. [INFO] у сторін народилась ще одна дитина [PERSON] , що підтверджується копією перекладу Витягу зі свідоцтва про народження № [NUMBER] . Суд критично ставиться, що доводів сторони позивача, щодо того, що тільки 25.12.2023 позивач дізнався від відповідачки про своє дійсне батьківство, у зв`язку з їх неспроможністю та недоведеністю, як причини пропуску строку для звернення до суду із заявою про визнання батьківства. Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою\~статті 5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі\~статтею 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що наразі ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (див. наприклад рішення ЄСПЛ у справі «Kalacheva v. russian federation» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Крім того ЄСПЛ у справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява №62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року)\~\~звертав увагу, що хоча найважливіше завдання\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) це захист особи від довільних дій державних органів, можуть також існувати позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною «повагою» до приватного чи сімейного життя. Ці позитивні зобов`язання можуть передбачати вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя, навіть у сфері міжособистісних стосунків людей (див. справу «Мікулич проти Хорватії» (Mikulic v. Croatia, № 53176/99) та справу\~«С. Х. та інші проти Австрії» (S.H. and Others v. Austria), № 57813/00). Аналіз вищенаведених норм міжнародного та національного права дає підстави для висновку, що суд не може допускати свавільного втручання у право дитини на повагу до приватного життя шляхом безпідставних (довільних) змін відомостей про її батьків. Як встановлено у судовому засіданні, запис про батька у актовому записі про народження [PERSON] записано відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України, яка передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Суд вважає за необхідне зазначити, що під час судового розгляду справи стороною позивача не було заявлено клопотання про проведення експертних досліджень, зокрема про проведення молекулярно-генетичної експертизи для підтвердження або спростування кровного споріднення позивача із [PERSON] . При цьому, на підтвердження батьківства позивач надає суду фотографії та посилається на покази свідків, що не може бути належним доказом батьківства, за відсутності інших стверджуючих даних та допустимих доказів. Відповідно до ч. 1\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Хоча відповідачем і подано заяву про визнання позову, проте суд вважає, що визнання позову відповідачем буде суперечити інтересам дитини, адже регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма\~статті 7 СК України) та може порушувати права іншої особи, яка також може заявити свої права на батьківство дітей. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу\~( ч.2\~ст.128 СК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed