Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до Великогаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно 2\\3 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] загальною площею 103,9 кв. м., житловою площею 70.5 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що він є спадкоємцем за законом, однак позбавлений можливості оформити спадкові права на спірне майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання від представника позивачки надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини. Власниками житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1\\3 частці кожен, як члени колгоспного двору, які станом на 01.07.1990 року були зареєстровані та проживали у спірному домогосподарстві. Бабуся позивача, [PERSON] померла [INFO] . За життя померла заповіту не складала, а тому спадщину прийняла матір позивача, [PERSON] (спадкоємець першої черги за законом) шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, яка проживали з нею на момент смерті. Інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину чи мали право на обов?язкову частку після смерті [PERSON] , немає. Матір позивача, [PERSON] померла [INFO] . За життя померла заповіту не складала, а тому спадщину прийняв позивач по (спадкоємець першої черги за законом), шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини за законом до нотаріуса у визначений законом термін. Інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину чи мали право на обов?язкову частку після смерті [PERSON] , немає. Однак, оскільки не було проведено державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок, свідоцтво про право на спадщину за законом позивач отримати не може. Нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 699\\02-31 від 02.04.2024 року через відсутність належної державної реєстрації права власності спірного майна. Одночасно роз?яснено право звернутися до суду з даним позовом з метою захисту свого невизнаного майнового права. Оспорюване домоволодіння належало до типу колгоспного двору членами якого були усі наведені вище спадкодавці. Земельна ділянка, на якій знаходитися спірний житловий будинок з надвірними будівлями і не приватизована. За правилами ст.120 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року №885-XII введений в дію Закон України "Про власність". Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно роз?яснень Пленуму Верховного Суду України пункту 7 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах права приватної власності» - Судам слід враховувати, що відповідно до ст.55 Закону "Про власність" громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження З урахуванням наведеного,

Outcome: approved