Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідач [PERSON] повторно протиправно оформив право власностіна\~земельну ділянку\~загальною площею\~1,987\~га,\~кадастровий номер\~5324886200:00:009:0059,\~для ведення\~особистого селянського\~господарства із\~земель сільськогосподарського\~призначення державної\~власності,\~що розташована\~за межами\~населених пунктів\~Вишняківського старостинського\~округу Хорольської\~міської ради\~Лубенського району\~Полтавської області,\~вже ралізувавши\~ 26.02.2019\~року своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в розмірі 2,0 га. Враховуючи вищевказане, на переконання позивача, є законні підстави для задоволення позову та визнання недійсним наказу Головного управління\~Держгеокадастру у\~Полтавській області\~від 15.04.2020\~№\~10468-СГ\~«Про затвердження\~документації із\~землеустрою та\~надання земельної\~ділянки у\~власність», скасування\~державної реєстрації\~права власності\~вищевказаної земельної\~ділянки,\~визнання недійсним\~договору її\~оренди,\~повернення цієї\~земельної ділянки\~у власність\~Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області. Процесуальні дії у справі. Ухвалою\~ судді\~ Хорольського районного суду\~Полтавської\~ області\~від 13.03.2024 року відкрито провадження\~ по справі\~та призначено\~справу до\~ підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.04.2024 року закрито підготовче провадження у справі. Ухвалами суду від 22.05.2024 року,\~25.06.2024 року та 16.07.2024 року відкладено судове засідання. У судовому засіданні представник позивача прокурор [PERSON] позов підтримала та просила його задоволити. У судове\~засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав заяву про повне визнання позову та розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник відповідача Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області та третя\~особа\~на\~стороні відповідача\~фізична\~особа\~підприємець [PERSON] \~не з`явилисяз невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи. Суд, з`ясувавши позицію представника позивача, з`ясувавши позицію відповідача [PERSON] , відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2019\~року відповідач\~ [PERSON] звернувся до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області з метою затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у приватну власність загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням двадцять\~восьмої сесії\~сьомого скликання\~Новомиргородської міської\~ради Кіровоградської\~області №1330\~від 22.02.2019 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером 3523810100:02:000:5497, яка знаходиться на території Новомиргородської міської ради Кіровоградської області. Право власності на зазначену земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.02.2019. Таким чином, [PERSON] у вказаний спосіб реалізував своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в розмірі 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з чим, в силу вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, отже права на повторне отримання земельної ділянки в розмірі 2,0 га для ведення особистого селянського господарства вподальшому не мав. 25 листопада 2019 року [PERSON] , достовірно знаючи про те, що згідно вимог ч. 4ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, а також те, що він раніше використав своє право на отримання земельної ділянки із земель державної власності в розмірі 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, маючи умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману земельною ділянкою державної форми власності, діючи умисно, з корисливих мотивів, подав до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, яке розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Уютна, 23, посвідчену особистим підписом заяву від 25.11.2019 про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, до якої умисно вніс завідомо неправдиві відомості про юридично значимий факт, а саме про те, що він раніше не скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Вподальшому, [PERSON] 31.03.2020 подав до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області посвідчену особистим підписом заяву про затвердження раніше розробленого проекту землеустрою відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 2,0 га та передачі її у власність, яка розташована на території Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області,з кадастровим номером 5324886200:00:009:0059. На підставі поданих [PERSON] заяв Головним управління Держгеокадастру у Полтавській області, будучи впевненим в обов`язковості передачі земельної ділянки останньому, відсутності підстав для відмови у виділені ділянки, правдивості наданої інформації, видано наказ №10468-сг від 15.04.2020 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено раніше розроблену документацію щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 1,9870 га на території Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та надано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 5324886200:00:009:0059 для ведення особистого селянського господарства. Право власності\~на зазначену\~земельну ділянку\~зареєстровано в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно 26.05.2020.Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5324886200:00:009:0059 для ведення особистого селянського господарства площею 1,9870 га зареєстровано до реєстру за номером №\~36699688, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2090780553248. Вподальшому відповідач [PERSON] передав\~третій\~особі на\~стороні\~відповідача\~-\~фізичній особі\~підприємцю\~ [PERSON] \~ вищевказану\~земельну ділянку\~ в\~оренду на\~15\~років згідо договору оренди від 16.04.2020 року. За вищевказаним фактом було порушено кримінальне провадження №42023172040000025 від 13.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке ухвалою Хорольського районного суду від 23.01.2024 у справі №\~548/1912/23 закрито та звільнено від кримінальної відповідальності [PERSON] , [INFO] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.\~1 ст.\~190 КК України на підставі ст.\~49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності; цивільній позов прокурора про відшкодування шкоди залишено без розгляду та роз`яснено право звернення з таким позовом в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3 ст.\~116\~ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2 га. Таким чином, [PERSON] , всупереч ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, на час отримання земельної ділянки використав своє право вдруге на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Винесення наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 15.04.2020 №\~10468-сг, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення другоїземельної ділянки у власність [PERSON] площею 1,9870 га (кадастровий номер 5324886200:00:009:0059) є неправомірним та таким, що винесено з порушенням передбаченої законодавством процедури. За правилами ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ст.ст. 16, 21 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України, одним зі способів захисту цивільних прав є визнання незаконними рішень органів державної влади. Суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 15.04.2020 № 10468-сг не відповідає вищезазначеним вимогам законодавства, а тому підлягає визнанню незаконним та скасуванню. За приписами ч. 1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України). Оскільки на підставі незаконного наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 15.04.2020 №\~10468-сг [PERSON] 16.04.2020 передано в оренду ФОП [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 5324886200:00:009:0059, то зазначений договір згідно зі ст.ст. 21, 203, 215 ЦК України, ст. 152 ЗК України підлягає визнанню недійсними. Згідно із ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України від\~ 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, інтерес позивача, який є власником земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на земельну ділянку. Також з вищевказаних підстав підлягає до задоволення позовна вимога про скасування державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5324886200:00:009:0059 Крім цього підлягає задоволенню позовна вимога щодо скасування запису у державному реєстрі речових прав на нерухому майно про право оренди №\~36699887 на земельну ділянку з кадастровим номером 5324886200:00:009:0059 площею 1,9870 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2090780553248) за третьою\~особою на\~стороні відповідача\~ фізичною особою\~підприємцем [PERSON] .\~ Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України органам місцевого самоврядування надано повноваження на розпорядження всіма землями державної власності розташованими за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, крім земель, які залишились у державній власності (вказаний пункт набув законної сили 27.05.2021 року згідно Закону України №1423-ІХ від 28.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин»). Статтею 80 Земельного кодексу України передбачено, що суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Згідно ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема: в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. У відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України №721-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області» територія Трубайцівської сільської ради Хорольського району увійшла до територіальної громади Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області. Відповідно рішень Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області №8 від 08.12.2020 «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Хорольської міської ради» та № 20 від 23.12.2020 «Про внесення змін до рішення 1 сесії міської ради 8 скликання «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Хорольської міської ради» від 08.12.2020 №8» визначено, що Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Трубайцівської сільської ради Хорольського району. На підставі викладеного, Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області набула права розпорядження землями комунальної власності, а отже, має право на захист порушеного інтересу в суді у даному випадку. Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Так, витребування майна, шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Норма статті 388 ЦК України може застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця) (п.п. 2 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №\~9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Разом з тим рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV (1952-15) «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень») (п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Велика Палата Верховного Суду (в постанові від 12 лютого 2020 у справі П/811/1640/17) звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц). З огляду на вказане, в разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем. Разом з тим рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») (п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними») Враховуючи вкладене, наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 15.04.2020 №\~10468-СГ яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 1,987 га, кадастровий номер 5324886200:00:009:0059, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, підлягає визнанню незаконним, а сама земельна ділянка витребуванню у комунальну власність Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 02.03.2016 у справі №6-3090цс15 та ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.07.2017 у справі №278/3862/14-ц. Отже, з огляду на наведене, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов заступника керівника Лубенської окружної\~прокуратуриПолтавської області Безцінного Олега Володимировича в інтересах держави в особі Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області та [PERSON] за\~участі\~третьої\~особи на\~стороні\~відповідача\~фізичної особи\~підприємця\~ [PERSON] про визнання\~недійсним наказу,\~скасування державної\~реєстрації права\~власності,\~визнання недійсним\~договору оренди,\~повернення земельної\~ділянки, слід задовольнити. Зважаючи на викладене, беручи до уваги визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні та звільненення позивача від сплати судового збору, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 50-ти відсотків судового збору в дохід держави з розрахунку необхідності сплати позивачем, як юридичною особою, 3\~028, 00 грн. за кожну з п`яти позовних вимог. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 7 \~570, 00 грн. (3\~028, 00 грн. · 5 : 2 = 7 \~570, 00 грн.) На підставі викладеного і

Outcome: approved