Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

04.07.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з 23.09.2015 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.10.2019 року. Сторони мають спільних дітей, доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного Дніпропетровської області від 18.11.2019 року по цивільній справі №191/2779/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2100,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На даний час зросли витрати на утримання дітей, у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, ліки, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, також змінився матеріальний стан відповідача [PERSON] , на разі він проходить службу в лавах ЗСУ та має достатній матеріальний стан для сплати аліментів на доньок. Відповідач [PERSON] не має інших неповнолітніх дітей, чи непрацездатних батьків на утриманні. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми 2100,00 грн., на спосіб стягнення аліментів у частці, а саме1/3 частині з усіх видів доходу [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 11 жовтня 2019 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, що набрало законної сили 18 листопада 2019 року, розірвано шлюб, зареєстрований 23 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10). Далі, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2100,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.11-12). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно Свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] , виданого 31 липня 2023 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.5). Згідно витягу №492 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02.07.2024 року, [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, з огляду на викладене, приходить до висновку про доцільність зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 2100,00 грн., на 1/3 частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки раніше визначений судом розмір аліментів є меншим, ніж визначний законом як мінімальний, отже є недостатнім для забезпечення належного утримання дітей їх гармонійного розвитку. Крім того відповідач надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав. Згідно роз`яснення у постанові Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про зміну способу їх стягнення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач не сплачувала судовий збір при подачі вказаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до ст. 141 ЦПК України, присуджує стягнення з відповідача судового збору в дохід держави у розмірі, визначеному на день подачі позову.

Outcome: approved