Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

Представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначено, що АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» відповідно до кредитного договору № 192/405 від 25.02.2008 р. надав [PERSON] кредит у розмірі 200\~000,00 грн. зі сплатою 17,5% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 30.02.2018 р. Позивачем всі зобов`язання за кредитним договором були виконані належним чином, відповідачу надано кредит у сумі 200\~000,00 грн. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, відповідач зобов`язався щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1667,00 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 29.08.2008 р. У разі порушення стороною договору своїх грошових зобов`язань законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені та 3 % річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлено договором або законом. 11.07.2018 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області по справі № 310/1647/18 було винесено заочне рішення, відповідно до якого позовна заява АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом було задоволено, стягнуто заборгованість за кредитним договором у суму 175\~310,71 грн. Станом на 09.04.2024 р. заборгованість за кредитним договором № 192/405 від 25.02.2008 р. складає 243 744,60 грн. У забезпечення кредитного договору № 192/405 від 25.02.2008 р. між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 7017, відповідно до п.1.2 якого позивачу в забезпечення кредитного договору було передане в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира [ADDRESS] . Оскільки позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення сум кредиту та оплати процентів згідно кредитного договору на загальну суму 243\~744,60 грн., позивач має право звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором і реалізувати його для погашення вказаних вище зобов`язань у порядку, встановленому умовами іпотечного договору згідно з чинним законодавством. Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління МЮ від 01.08.2023 р. стало відомо, що [PERSON] померла [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину було видано 14.03.2017 р. на ім`я матері спадкодавця [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на зазначені обставини, просить суд у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 192/405 від 25.02.2008 р. перед АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» в розмірі 243\~744,60 грн., яка складається з: 73\~307,54 грн. прострочена заборгованість за основним боргом; 45833,38 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 9813,59 грн. пеня за період з 28.11.2011 по 02.04.2014; 91\~904,13 грн. інфляційні втрати на суму простроченого кредиту; 22\~885,96 грн. 3% річних на суму простроченого кредиту; звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору № 7017 від 25.02.2008 р., та належить [PERSON] у порядку спадкування після смерті [PERSON] , а саме: трикімнатна квартира [ADDRESS] , шляхом продажу на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, а також стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 3\~656,17 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневогорайонного судум.Запоріжжя від 30.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, раніше надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив не надала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 25.02.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією - Харцизького відділення № 5373 ВАТ «Ощадбанк» Осипчук Т.А. та [PERSON] було укладено кредитний договір № 192/405, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 200\~000,00 грн. зі сплатою 17,5% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 24.02.2018 року. 25.02.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією - Харцизького відділення № 5373 ВАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 7017, який посвідчений приватним нотаріусом Шахтарського міського нотаріального округу Донецької області Заря В.В., зареєстровано в реєстрі за № 976. Згідно із п. 1.1., п. 1.2. іпотечного договору № 7017 іпотекодавець, як майновий поручитель боржника, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотеко держатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Шахтарського міського нотаріального округу Заря В.В. 16.04.2007 року за реєстровим № 1496, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 16.04.2007 р. за № 2029650, та зареєстрований в Шахтарському бюро технічної інвентаризації 21.05.2007 р. в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 17763200 (номер запису: 8170 в книзі: 14). Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: трьохкімнатна квартира [ADDRESS] зі всіма невід`ємними її при належностями, що знаходяться в будинку [ADDRESS] Квартира має загальну площу 65,97 кв.м., житлову площу 41,40 кв.м. Відповідно п. 1.4. іпотечного договору вартість предмета іпотеки визначена сторонами шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності і звіту про незалежну оцінку квартири від 20.12.2017 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] становить 287\~850,00 грн. При цьому, сторони погоджуються з тим, що вартість предмету іпотеки, зазначена у цьому пункті договору, є приблизною вартістю предмету іпотеки на момент передачі його у іпотеку. Реалізація предмета іпотеки у будь-якому випадку буде здійснюватись за цінами, що реально склалися на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти, в порядку, передбаченому цим договором та чинним на момент реалізації законодавством. Згідно із п. 1.5. іпотечного договору визначено, що на період дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні та користування іпотекодавця. Відповідно п. 3.1.3 п. 3.1. іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, крім іншого, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частина становить більше 2 (двох) місяців. Згідно із п. 4.1. іпотечного договору право іпотеки виникає у іпотекодержателя з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Пунктами 6.1., 6.2. іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим договором та/або у випадку невиконання боржником своїх обов`язків передбачених кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих іпотекодавцями у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною. Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі, на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку. Згідно із п. 9.1. іпотечного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до виконання зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. За домовленістю сторін та згідно повідомлення іпотекодержателя накладається заборона на відчуження предмету іпотеки. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 345593783 від 07.09.2023 року, на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] приватним нотаріусом Заря В.В. 25.02.2008 року було зареєстровано заборону на відчуження вищевказаного нерухомого майна на підставі Іпотечного договору № 7017 від 25.02.2008 р. Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.07.2018 року по справі № 310/1647/18 позов ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом станом на 08.02.2018 року у сумі 175\~310,71 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом 73\~307,54 грн.; відсотки за користування кредитом 47\~139,12 грн.; інфляційне збільшення заборгованості 36\~787,63 грн.; три проценти річних від суми заборгованості 8\~262,83 грн.; пеня 9813,59 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2629,66 грн., а всього 177\~940,37 грн. Рішення суду набрало законної сили 11.08.2018 року. Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Станом на час розгляду справи боржник [PERSON] належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконує, порушив умови кредитного договору та норми чинного законодавства, у зв`язку із чим відповідно до розрахунку заборгованості та звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом боржник [PERSON] має заборгованість в загальному розмірі 243\~744,60 грн., яка складається з: 73\~307,54 грн. - простроченої заборгованості за основним боргом; 45\~833,38 грн. простроченої заборгованості за відсотками; 9813,59 грн. пені за період з 28.11.2011 по 02.04.2014; 91\~904,13 грн. інфляційні втрати на суму простроченого кредиту; 22\~885,96 грн. 3% річних на суму простроченого кредиту. Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Згідно із інформацією, наданою Східним міжрегіональним управлінням Мінінстерства юстиції за № 35901/33687-12-23/15.3 від 01.08.2023 року, за результатами перевірки по відділам державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області виявлено актовий запис про смерть № 781, складений 15.06.2016 Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стануу Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відносно [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 19.03.2024 року держаним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори Костюковою Н.С. повідомлено АТ «Ощадбанк», що після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу № 53/2017. До нотаріальної контори звернулася спадкоємець: [PERSON] , [INFO] , з заявою про прийняття спадщини за законом. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які подали заяву про прийняття або відсову від прийняття спадщини немає. 14.03.2017 р. за реєстровим № 1-468, було видане Свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади з належними відсотками, компенсацію, компенсаційними рахунками та сертифікатами, що зберігаються в ТВБВ № 10004/092 м. Селидове філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», на ім`я: матері спадкодавця [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ч.1 ст. 572 ЦК України). Частиною 1 ст. 576 ЦК України передбачено, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст.3 Закону «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням. У статті 12 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять. Відповідно до частин першої, другої, третьої\~статті 23 Закону України «Про іпотеку»\~у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2019 року міститься висновок про те, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки (справа № 338/1769/15-ц). У постанові від 05 травня 2020 року Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою (справа № 338/1769/15-ц). Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:\~загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;\~ заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Частина 1 ст.\~41\~Закону України\~«Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Отже, реалізацію предмета іпотеки, на який звертається стягнення, слід проводити шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється, зокрема, дія статті 41 Закону України\~«Про іпотеку» (у частині реалізації предмета іпотеки). Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Шахтарськ, Донецької області відноситься до таких населених пунктів. Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і триває на даний час. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в\~постанові від 22 червня 2022 року у справі № 296/7213/15\~(провадження 61-10125св21) сформулював правові висновки у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах. Верховний Суд вказав, що недотримання правил про повідомлення боржника та іпотекодавця про заборгованість (ст. 35\~Закону України «Про іпотеку») перешкоджає зверненню стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, але не перешкоджає реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду. Відповідно до\~Закону від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України розділ VI «Прикінцеві положення» Закону «Про іпотеку» доповнено пунктом 5-2 такого змісту:«5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія: статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки);статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки);статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти);статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». Таким чином, враховуючи, що воєнний стан в Україні триває, виконання судового рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на електронних торгах зупинено на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Тобто, зупинення положень Закону України «Про іпотеку» в частині реалізації предмета іпотеки шляхом є фактично відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак такі положення не передбачають втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє реалізацію предмета іпотеки на шляхом продажу на електронних аукціонах. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до [PERSON] , третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved