Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 81483,56 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 11 серпня 2014 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився. Позивач зобов`язання з надання відповідачу коштів виконав, а відповідач умови договору в строк, встановлений договором не виконує. Таким чином, станом на 07 листопада 2023 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 81483,56 грн. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача звернувся до суду із відзивом на позов, в якому зазначив, що відповідач позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позову Банку. У відзиві на позов представник відповідача посилається на те, що у [PERSON] заборгованість перед Банком погашалась своєчасно, однак 29 січня 2023 року невідомі особи зняли з її банківської картки кредитні кошти, проти її волі, що підтверджується зверненням із заявою від 17 березня 2023 року до ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення, яке кваліфіковано за ч. 3 ст. 190 КК України та на цей час слідство у справі триває. За таких даних відсутні підстави для стягнення кредитних коштів з [PERSON] , як з особи яка є потерпілою особою в шахрайських діях невідомих осіб. Ухвалою суду від 06 березня 2024 року за клопотанням представника відповідача було витребувано від Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області інформацію щодо стану проведення досудового розслідування кримінального провадження № 12023162250000218 від 18 березня 2023 року, відкритого за заявою [PERSON] від 17 березня 2023 року. Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року за клопотанням представника відповідача судом було витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» детальну інформацію щодо цільового призначення коштів, знятих з рахунку відповідачки [PERSON] 29 січня 2023 року в загальній сумі 63402 грн. 94 коп. за договором б/н від 11 серпня 2014 року. Представник Банку звернувся до суду із відповіддю на відзив в якій зазначив наступне. Відповідно до витягу з ЄРДР № 12023162250000218 за ч. 3 ст. 190 КК України ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, який надійшов до АТ КБ ПРИВАТБАНК 12.09.2023 відомо, що 29.01.2023 на мобільний додаток «Приват 24» надійшов дзвінок щодо підтвердження дійсності клієнта банку «Приватбанк» та продовження операції, на який відповіла [PERSON] та підтвердила свої дані як клієнта банку, після чого з її банківської картки [NUMBER] було здійснено переведення грошових коштів на банківську картку «МОНОБАНК» [NUMBER] в сумі 63402,94 грн. Аналізом виписки по карті клієнта [PERSON] , встановлено, що операції проведено через додаток Приват 24. Звернення клієнта [PERSON] , до клієнтської підтримки, за номером 3700, у період з 29 січня 2023 року по 10 лютого 2023 року не зафіксовано. 31 березня 2023 зафіксовано звернення клієнта [PERSON] , з письмовою заявою, в якій [PERSON] повідомила про шахрайські операції по її карті, які відбулися 29 січня 2023 року. Знайдено запис в ОКОМ: По карті клієнта операції здійснювала третя особа; клієнт не проводив даний переказ. На письмове звернення клієнту [PERSON] . Банком відправлено відповідь поштою на домашню адресу. Надалі, проводячи службову перевірку, було проведено аналіз вибірки за період 28.01.23 - 31.01.23, яка була отримана з ПК FINNUM, в ході чого встановлено, що номер фінансового телефону клієнта [PERSON] , не змінювався. Перевіркою лотів входу до Приват24 під акаунтом клієнта [PERSON] , встановлено, що під час проведення операцій по карті клієнта за 29/01/2023, входи в акаунт Приват24 клієнта було здійснено з різних пристроїв. Враховуючи що входи в обліковий запис ПС Приват24 [PERSON] відбувалися з різних пристроїв та без зміни паролю входу - оспорювані операції по карті клієнта [PERSON] за 29.01.2023р. було проведено не встановленою особою внаслідок компрометації логіну та паролю входу в ПС Приват24, з вини заявника, оскільки саме клієнт підтвердив фінансову операцію. Таким чином, факт шахрайства у відношенні клієнта [PERSON] , став можливим через порушення клієнтом Умов і правил надання банківських послуг, а тому наслідки використання кредитних коштів також покладаються на клієнта, тобто позов Банку про стягнення боргу саме з [PERSON] є правомірним. Також Банком надано на виконання ухвали суду виписку по рахунку відповідача на 112 аркушах. Представник позивача та представник відповідача звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, з урахуванням позицій викладених в заявах по суті. Розгляд справи відбувався за відсутності сторін, фіксування процесу технічними засобами не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі. Судом встановлено, що 11 серпня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одного боку та [PERSON] з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (т. 1 а.с.46), після чого отримала платіжну картку. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. 14.06.2018 р. відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ "Приватбанк" на АТ КБ "Приватбанк". Протягом 2014-2023 року позивач неодноразово змінював кредитний ліміт для відповідача в сторону збільшення, та картка неодноразово перевипускалась за заявою відповідача. Останній раз відповідач отримала картку 29 грудня 2020 з новим строком дії до вересня 2024 року. Одночасно у грудні 2020 року були оновленні данні відповідача та оновлена заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг (т. 1 а.с. 26-30), в якій наявна вся інформація щодо умов кредитування. 29 січня 2023 року протягом дня з картки відповідача здійснено 7 переказів на загальну суму 63402 грн. 94 коп.. 17 березня 2023 року відповідач звернулось до Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення відносно неї невідомими особами кримінального правопорушення, а саме переведення з її кредитної картки коштів поза її волею на загальну суму 63402 грн. 94 коп.. 18 березня 2023 року зареєстровано кримінальне провадження № 12023162250000218 за заявою [PERSON] із правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 190 КК України. Банк звернувся із вимогою до відповідача про стягнення боргу у загальному розмірі 81483,56 грн., яка складається з наступних складових: 65754,56 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15729 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604- 609 ЦК. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання. Боржник, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого грошового зобов`язання. Так, судом встановлено, що відповідачем договір кредитування із Банком укладено шляхом заповнення анкети-заява, яка містить докладну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, соціальний статус. Встановленні факти відповідачкою не оспорюются. У 2020 році відповідач ознайомилась під час отримання оновленої кредитної картки та підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій міститься вся інформація щодо умов кредитування. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами шляхом заповнення відповідачем Анкети-заяви та ознайомлення із новими правилами кредитування. Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідачки виникло зобов`язання з оплати послуг банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, та повернення кредиту. Відповідач не заперечує факт укладання кредитного договору з Банком, ознайомлення із правилами кредитування та користування кредитними коштами. Однак, представник відповідача зазначає, що кредит у розмірі 63402 грн. 94 коп. отриманий не нею, оскільки кошти знятті з її рахунку поза її волею невідомими особа. З приводу, посилання відповідача на відсутність у неї обов`язку погашати борг який стався не з її вини, суд зазначає наступне. Згідно пунктам\~1.1.2.1.12-1.1.2.1.16\~Умов та\~правил надання\~послуг Банком,\~в редакції\~наданій Банком\~до суду, клієнт зобов`язаний Вживати заходів щодо запобіганню втрати (викрадення) Карг, Стікеру РауРаss, ПІНу персонального ідентифікаційного номеру) або інформації, нанесеної на Карту і магнітну смугу, або їхнього незаконного використання. Інформувати Банк, а також правоохоронні органи про факти втрати Карти, Стікеру РауРаss, ПІНу, сім карти мобільного телефону або отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищевказаних випадків необхідно звернутися до відділення Банку, або за телефонами 3700 безкоштовно) по Україні, 0567161131(для дзвінків із-за кордону), У випадку заперечення Власником Карти операцій, здійснених з використанням Карт, Стікеру або інформації, нанесеної на Карті, Власник Карти зобов`язаний протягом тридцяти днів з утримання грошових коштів з рахунку звернутися в Банк і заявити про операції що оспорюються і про причини заперечування, подати письмову заяву (у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність). У випадку якщо Держателю Карти відомі факти про незаконне використання Карти, Держатель Карти зобов`язаний у триденний термін після усної заяви про втрату карти, Стікеру РауРаss, ПІНа надати в Банк докладний виклад обставин втрати карти, Стікеру РауРаss і / або ПІНу і відомі факти про їх незаконне використання. Письмово доручати Банку постановку Картки до СТОП-листа Платіжної системи. У разі невиконання зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк залишає за собою право будь-яке інше майно, що належить Клієнту, достатнє для погашення заборгованості у позасудовому порядку. Також згідно п. 2.1.1.7 Умов та правил надання послуг Банком розділ «Відповідальність сторін» - у разі якщо Держатель дає згоду на проведення операцій з Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесеними на карті даними. Держатель Карти несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення Власника Карти в Банк та блокування Карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Карти в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою. Зі змісту наведених вище Умов та правил Банку, вбачається, що клієнт Банку зобов`язаний бути обачливим під час авторизації як клієнт Банку та надання будь-якої інформації невстановленим особам, оскільки риски пов`язанні із наданням ідентифікуючої інформації невстановленим особам несе саме клієнт Банк. Крім того, у разі виявлення незаконних операцій з рахунком клієнта, останній зобов`язаний оперативно реагувати та повідомляти про такі випадки Банк для запобігання негативних наслідків, в протилежному випадку всі наслідки незаконного списання коштів покладаються на Клієнта. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, Банком доведено, а відповідачем не спростовано, що [PERSON] підтвердила свої дані як клієнт банку невстановленим особам, при цьому добровільно надала інформацію пов`язану із авторизацією в системі Приват24, тобто не дотрималась рекомендацій встановлених Банком, що призвело до наслідків у вигляді зняття коштів з кредитного рахунку. Крім того, відповідач повідомила Банк про незаконність операції лише 31 березня 2023 року, тобто із порушенням строків встановлених Умовами та правилами надання послуг Банком, а тому згідно правил Банку відповідальність за погашення кредиту несе клієнт Банку, як особа яка не дотрималась встановлених Банком правил. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача боргу за кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Документально підтверджені судові витрати позивача складають 2684,00 грн.

Outcome: approved