Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~24 червня 2024 року керівник ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» Вишневська О. І. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» заборгованість у розмірі 31329, 49 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що 23\~грудня 2016\~року [PERSON] \~уклав з\~ПАТ «УКРСИББАНК»\~договір про\~надання споживчого\~кредиту з\~можливістю відкриття\~карткового рахунку\~№ [NUMBER] .\~Відповідно до\~п.\~1.1.\~договору,\~підписуючи цей\~договір,\~позичальник погоджується\~з викладеними\~у Правилах\~(договірних\~умовах)\~споживчого кредитування\~позичальників АТ\~«УКРСИББАНК» з\~можливістю відкриття\~і розрахунково-касового\~обслуговування карткових\~рахунків,\~які розміщені\~для ознайомлення\~на сайті\~www.my.ukrsibbank.com\~та на\~інформаційних стендах\~у приміщеннях\~установ Банку\~та оприлюднені\~у газеті\~«Урядовий кур`єр»\~№ 105,\~09.06.2017\~р.\~(із\~усіма змінами\~і доповненнями):\~умовами надання\~споживчого кредиту\~позичальнику,\~його обслуговування\~і погашення;\~умовами відкриття\~та розрахунково-касового\~обслуговування поточних\~карткових рахунків.\~Положеннями п.\~2.1\~договору встановлено,\~що Банк\~надає позичальнику\~кредит,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплачувати плату\~за користування\~кредитом відповідно\~до умов\~цього договору\~та Правил.\~Позичальник,\~у порушення\~умов договору,\~свої зобов`язання\~належним чином\~не виконав.\~20\~лютого 2020\~року між\~ПАТ «УКРСИББАНК»\~та ТОВ\~«Олком-Лізинг»\~було укладено\~договір факторингу\~№ 165,\~за умовами\~якого ПАТ «УКРСИББАНК»\~відступило ТОВ\~«Олком-Лізинг»\~право вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором.\~Крім того,\~20\~лютого 2020\~року між\~ТОВ «Олком-Лізинг»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Суперіум» укладено\~договір факторингу\~№ 2002-Ф2,\~за умовами\~якого ТОВ «Олком-Лізинг»\~відступило ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Суперіум» право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором від\~23\~грудня 2016\~року. Отже, ТОВ "ФК\~"Суперіум"\~набуло право\~вимоги до\~відповідача та\~стало новим\~кредитором за\~вищевказаним договором. Загальна сума\~заборгованості відповідача\~відповідно до\~Реєстру боржників\~до договору\~факторингу №\~165\~від 20\~лютого 2020\~року та\~Реєстру боржників\~до договору\~факторингу №\~2002-Ф2\~від 20\~лютого 2020\~року складає\~31329,49\~грн,\~з яких:\~заборгованість за\~основним боргом\~ 23984,11\~грн,\~заборгованість за\~відсотками \~7130,38\~грн,\~заборгованість за\~комісіями -\~215\~грн. З огляду на викладене, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 31329,49 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 23984,11 грн, заборгованість за відсотками 7130,38 грн, заборгованість за комісіями - 215 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 червня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначено розглядати справу за відсутності представника. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 27 червня 2024 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 02 червня 2016 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.1. Договору, підписуючи цей договір, позичальник погоджується з викладеними у правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» № 117, 03 липня 2014 року (із усіма змінами і доповненнями): умовами надання споживчого кредиту Позичальнику, його обслуговування і погашення; умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. Згідно з п.1.2 Договору правила після підписання сторонами договору стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір, сторони підтвердили що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені у цьому договорі та в Правилах. Положеннями п. 2.1. Договору передбачено, що Банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та Правил. Відповідно до п. 3.3. Договору, кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме в сумі 10 000, 00 грн на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника 26255009923686, відкритий у Банку, до якого випущено платіжну картку; в сумі 10,01 грн - на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування від нещасного випадку. Згідно з п. 3.4. Договору повернення кредиту, плати за кредит, інших платежів здійснюється у відповідності з Правилами на рахунок в АТ «УКРСИББАНК» або на умовах договірного списання, передбаченого цим договором та Правилами. Положеннями п. 3.5. - 3.8 Договору передбачено, що позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до графіка, що викладений у Додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 02 грудня 2017 року. Сторони погодили, що позичальник щомісячно до 2 числа (включно) перераховує на рахунок Банку, зазначений у п. 3.4 цього договору, суму, що дорівнює розміру страхового платежу. Розмір ануїтетного платежу становить 858 грн. Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 2 числа (включно) кожного місяця. Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 28 % річних. До матеріалів справи долучені Додаток № 1 до договору № 93396365000 від 02 червня 2016 року, заява-приєднання (акцепт) № 05/40/02/1000/981890 до договору добровільного страхування позичальника (договір приєднання) оферта № 05/40/02 від 14 січня 2016 року, Паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем власноручно. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 165 від 20 лютого 2020 року та Реєстру боржників до договору факторингу № 2002-Ф2 від 20 лютого 2020 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором від 23 грудня 2016 року становить 31329, 49 грн. Зі змісту платіжного доручення № 450 вбачається, що 20 лютого 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» перерахувало на користь ТОВ «Олком-лізинг» 1410000 грн, як оплату за права вимоги за договором. 21 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» направило на адресу відповідача досудову вимогу про сплату заборгованості у розмірі 31329,49 грн за договором № 93396365000 від 23 грудня 2016 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 93396365000 від 23 грудня 2016 року. При цьому у якості доказу надає копію договору № 93396365000, який укладений 02 червня 2016 року. Жодних договорів від 23 грудня 2016 року до позову не долучено. Крім того\~долучені позивачем\~до позовної\~заяви матеріали\~не містять\~належних та\~допустимих доказів\~на підтвердження\~факту відступлення ПАТ "УкрСиббанк" на користь на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Суперіум» права грошової\~вимоги до\~боржника [PERSON] за кредитним договором № 93396365000 від 02 червня 2016 року, з огляду на те, що позивач долучив до матеріалів справи лише Реєстр боржників до договору факторингу № 165 від 20 лютого 2020 року та Реєстр боржників до договору факторингу № 2002-Ф2 від 20 лютого 2020 року, при цьому договорів факторингу № 165 від 20 лютого 2020 року та № 2002-Ф2 від 20 лютого 2020 року до матеріалів справи не долучено, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості пересвідчиться у тому, що до ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» перейшло право вимоги у тому числі і за кредитним договором № 93396365000 від 02 червня 2016 року, боржником за яким є [PERSON] . Крім того,\~суд зауважує\~на тому,\~що у\~Реєстрі боржників\~до договору\~факторингу №\~165\~від 20\~лютого 2020\~року та\~Реєстрі боржників\~до договору\~факторингу №\~2002-Ф2\~від 20\~лютого 2020\~року зазначено\~про відступлення\~права вимоги\~до боржника [PERSON] за кредитним договором від 23 грудня 2016 року, а не від 02 червня 2016 року. Доказів того, що 23 грудня 2016 року між ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачем був укладений кредитний договір, матеріали, долучені до позовної заяви, не містять. З огляду на викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» не доведено і не обґрунтовано заявлені позовні вимоги, оскільки не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» про стягнення заборгованості, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed