Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що 27 січня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено кредитний договір № 25859-01/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13575,00 грн., з яких: - 5000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8575 грн.\~сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.01.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 25859-01/2022 в розмірі 13575,00 грн. Відповідач з моменту відступлення права вимоги жодного платежу по кредитному договору не здійснила, у зв`язку з чим представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 25859-01/2022 в розмірі 13575,00 грн, а також, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 23.08.2024 відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 35). 17.09.2024 відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому вона вказувала на те, що вона заперечує проти позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 25859-01/2022 в частині нарахування суми заборгованості за відсотками, оскільки вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України. Так, предметом позову є договір про надання фінансового кредиту №25859-01/2022 від 27.01.2022 укладений нею з ТОВ «ФК «Інвеструм», відповідно до умов договору, в п. 1.2 зазначено, що кредити надається на 30 днів із зазначенням конкретної дати завершення строку 25.02.2022. Конкретних умов та правил кредитування в зазначеному договорі не зазначено, тобто не передбачено автоматичне продовження (пролонгація) кредитного договору лише по факту сплати кредиту. Будь-яке продовження кредитного договору можливе лише за волевиявлення обох сторін. Вказує, що вона не погоджується із нарахованими відсотками після настання 30 днів зазначених в договорі тобто з 25.02.2022 по теперішній час. Оскільки відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту №25859-01/2022 від 27.01.2022 (п. 1.3) за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 1,50 % процентів на добу за користування кредитом, тобто фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн. на термін користування 30 днів передбачений в договорі з відсотковою ставкою 1,50% відсотка /добу - 75,00 грн. становить 2250,00 грн. в загальній сумі відсотки за користування кредитом терміном на 30 днів, що в свою чергу змінює суму позовних вимог позивача із 13575,00 грн. на 7250,00 грн. Також зазначає, що відповідно до п. 4.3 договору про надання фінансового кредиту №25859-01/2022 від 27.01.2022 кредитодавець продовжує нараховувати проценти за користування кредитом, але в будь-якому разі не більше 90 календарних днів. Однак, відповідно до відомостей звіту з Українського Бюро кредитних історій на 24.08.2024 за ідентифікуючими даними [PERSON] кредитор - ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надав відомості, що з січня 2022 по травень 2022 року термін прострочення договору - «немає» та «сума прострочення» за кожен місяць становить 0.00 грн. Крім того, вказує, що в цей проміжок часу на території України запроваджено військовий стан за Указом Президента №64/2022, який діє і до сьогодення на підставі цього та відповідно до Закону України від № 2120-ХІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного часу», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит /позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється віл відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Строк дії таких обмежень триває включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Тобто виходячи із відомостей звіту з Українського Бюро кредитних історій ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» не нараховувала прострочення та відсотки за договором про надання фінансового кредиту №25859-01/2022 від 27.01.2022 протягом 90 днів, отже сума позовних вимог взагалі повинна відповідати в розмірі фінансового кредиту - 5000,00 грн. Вказує, що відповідно до умов зазначеного договору, в п. 1.2 зазначено, що кредит надається на 30 днів із зазначенням конкретної дати завершення строку - 25.02.2022, тобто строк кредитування передбачений правочином 30днів із зазначенням конкретної дати завершення строку - 25.02.2022, а строк дії договору та додаткових його умов - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Однак, 13.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладеного договір факторингу № 13012023, де не зазначено ціни продажу за договором, відповідно до якої фактор сплачує 100% ціни продажу ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» за договір про надання фінансового кредиту №25859-01/2022, що не дає змогу повністю оцінити реальну ціну продажу за договором та нарахованих відсотків кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм». В задоволені позовних вимог, в частині нарахування суми заборгованості за відсотками за договором про надання фінансового кредиту №25859-01/2022 від 27.01.2022 просила відмовити (а.с. 42-44). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 5). Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності з урахуванням вимого викладених у наданому нею відзиві на позовну заяву (а.с. 48). Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі,\~ відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 27.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем [PERSON] , яка змінила прізвище під час реєстрації шлюбу на « [PERSON] » (а.с. 34), укладено договір про надання фінансового кредиту № 25859-01/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін (а.с. 6-7). Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності (далі\~кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 547,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,50% на добу (п.1.3 Договору). Кредит надається на 30 днів, тобто до 25.02.2022 (п. 1.2 Договору) . Згідно з п.п. 2.5. п.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.8. п. 1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Таким чином, підписавши кредитний договір № 25859-01/2022 від 27.01.2022 електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 6-7) відповідач погодилася з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» . Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Отже, зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами. 13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.10-13). Згідно п. 1.1. договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та iншi платежi, право на одержання яких належить Клiєнту. Згідно п. 1.2 договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників\~підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу додається). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 (а.с. 14), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13575,00 грн., з яких: 5000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 8575,00 грн.\~сума заборгованості за відсотками. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Тобто, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно п. 3.9. договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні Боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 25859-01/2022 від 27.01.2027, станом на 31.05.2024, заборгованість складає 13575,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8575,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а. с. 15). З вимог позивача вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не нараховувало ніяких сум заборгованості за кредитними договорами відносно позичальника, а вказаний розмір заборгованості є незмінним з моменту отримання ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за кредитним договором, тобто з 13.01.2023. Як видно з матеріалів справи, відповідач користувалася кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості, однак станом на дату звернення позивачем до суду з позовною заявою не погашала заборгованість за кредитним договором, яка є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає, що укладення та підписання відповідачем за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора кредитного договору з ТОВ «ФК «Інвеструм», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності у неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договорами відступлення прав вимоги. Вищевказаний кредитний договір укладений між відповідачем та ТОВ «ФЕ «Інвеструм» містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування. Враховуючи те, що за умовами кредитного договору № 25859-01/2022 від 27.01.2022 відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. та користувалася ними, однак кошти отримані в кредит не повернула, про що не заперечувала відповідач у відзиві на позовну заяву, визнаючи позов в цій частині, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню сума заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 5000,00 грн. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 8575,00 грн. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Як передбачено п. 1.2. Кредитного договору № 25859-01/2022 від 27.01.2022 кредит надається на 30 днів, тобто до 25.02.2022. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти передбачені в. п. 2.4 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Отже, строк дії кредитного договору № 25859-01/2022 від 27.01.2022 закінчився через 30 днів після його укладення, а саме, 25.02.2022, однак кредитор має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами протягом 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору, тобто по 27 квітня 2022 року. Згідно матеріалів справи, відсотки за користування кредитними коштами нараховано за кредитним договором № 25859-01/2022 від 27.01.2022 за період з 27.01.2022 по 13.01.2023 в розмірі 8575,00 грн. У постанові Об`єднаної палати КГС Верховного Суду від 02.10.2020 № 911/19/19 суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Суд бере до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначених в кредитному договорі та провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку, що відповідача піддягає стягненню заборгованість за відсотками за кредитним договором № 25859-01/2022 від 27.01.2022, станом на 27 квітня 2022 року, в сумі 6750,00 грн. (5000,00 грн. сума заборгованості Х 1,50% на добу = 75,00 грн. Х 90 днів строк користування кредитом), Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 25859-01/2022 від 27.01.2022 складає 11750,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 5 000,00 грн, заборгованість за відсотками 6750,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, тому згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.2) пропорційно розміру задоволених вимог 86,5%, що становить відповідно 1479,18 грн. (11750,00 грн. розмір задоволених вимог х 100%/13575,00 грн. загальний розмір вимог = 86,5 %; 3028,00 грн. загальна сума судових витрат х 86,5 % / 100% = 2619,22 грн.)

Outcome: partial