Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову зазначила, що 21.03.2021 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошову позику у розмірі 3\~588\~000,00 грн., що на момент укладання договору є еквівалентом 130\~000 доларів США, терміном на 2 роки. Отримання грошей підтверджується п. 1 договору позики та розпискою про отримання коштів написаною [PERSON] власноруч. Строк повернення позики 21.03.2023 р. (п.2 договору позики). Відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобов`язання. 08.07.2024 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги, в силу якого до позивача, нового кредитора, переходять права кредитора у зобов`язаннях, що виникли з договору позики від 21.03.2021 р. На момент укладення договору позики від 21.03.2021 р., еквівалент суми позики дорівнював 130\~000,00 доларів США, за курсом 1 долар США = 27,60 грн. Наразі, за курсом НБУ, курс 1 долар США = 40,54 грн. Отже, відповідач повинна сплатити позивачу суму боргу в розмірі 5\~270\~000,00 грн., розрахованої наступним чином: 130\~000,00 ? 40,54 = 5\~270\~000,00 грн., що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на момент звернення з позовом до суду. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2024 року відкрито загальне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного\~суду м.\~Запоріжжя від 19.08.2024 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, раніше надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, поважну причину неявки суду не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають\~задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 21.03.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] позичила у [PERSON] гроші в сумі 3\~588\~000,00 грн., що на момент укладення цього договору є еквівалентом суми 130\~000,00 доларів США за курсом 1 долар США = 27,60 грн. Зазначену суму [PERSON] отримала від [PERSON] до підписання цього договору (п.1. договору позики). Факт отримання\~ [PERSON] \~суми позики у розмірі 3\~588 000,00 грн., що еквівалентно 130\~000,00 доларів США підтверджується п. 1 договору позики від 21.03.2021 р. та складеною власноруч розпискою від 21.03.2021 р. Відповідно до п. 2 договору позики, зазначену суму [PERSON] зобов`язується повернути [PERSON] до 21.03.2023 року. 08.07.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого [PERSON] відступив [PERSON] право вимоги за договором позики від 21.03.2021 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] . Згідно із п. 1.2. договору відступлення права вимоги, в силу цього договору до нового кредитора переходять права кредитора у зобов`язаннях, що виникли із договору позики в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав. Відповідно до п. 1.3. договору відступлення права вимоги, станом на день укладення цього договору загальна сума заборгованості за договором позики становить 5\~270\~000,00 грн., що є еквівалентом 130\~000,00 доларів США, за курсом 1 долар США = 40,54 грн. Згідно із п. 1.4. договору відступлення права вимоги, право вимоги за договором позики переходить до нового кредитора з моменту підписання цього договору. Відповідно до п. 3.1.2. договору відступлення права вимоги, в строк 5 (п`ять) робочих днів з моменту підписання цього договору, повідомити боржника про відступлення прав вимоги за договором позики новому кредитору. Даний обов`язок кредитора є чинним виключно за умови можливості направлення поштової кореспонденції за адресою боржника, вказаної у договорі позики. Згідно із експрес-накладною № 59001192378487 від 10.07.2024 року, [PERSON] направив документи засобами поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» на адресу [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 512-514, 516 ЦК України,\~ кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:\~ 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).\~ Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.\~ До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.\~ Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.\~ Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, закон передбачає, що навіть у разі неповідомлення боржника про зміну кредитора, боржник не звільняється від обов`язку з повернення коштів і діючи добросовісно має продовжувати виконувати грошове зобов`язання хоча б на користь первісного кредитора, що рахується належним виконанням зобов`язання. За змістом ст. 627 ЦК України,\~ відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16. Згідно п. 1. договору позики від 21.03.2021 р. відповідач [PERSON] засвідчила, що отримала кошти від [PERSON] повністю до підписання договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~із ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа № 6-63 цс 13), зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідач не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що останньою виконанні боргові зобов`язання, які у неї виникли у зв`язку з укладанням договору позики. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання, позичені гроші не повернула, тому суд вбачає підстави для стягнення заборгованості за договором позики від 21.03.2021 року в розмірі 5\~270\~000,00 грн., що еквівалентно 130\~000,00 доларів США. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, а також ціну позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 15 140 грн. 00 коп., що не перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved