Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

06 вересня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті в якій просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що помер [INFO] у м. Маріуполь, Донецької області. В обґрунтування своєї заяви, посилається на те, що [PERSON] , народився [INFO] , у с. Азовське Геничеського району Херсонської області, про що у книзі реєстрації народжень відділу РАСЦ Франзенської сільської ради Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис № 5 від 23 квітня 2002 року та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23 квітня 2002 року. 16 грудня 2021 року, [PERSON] , паспорт громадянина України № [NUMBER] виданий органом видачі 6520 29 травня 2018 року, РНОКПП [NUMBER] , уклав контракт та був прийнятий на військову службу до Національної гвардії України, до в/ч [NUMBER] на посаду гранатометника [INFO]. Виконуючи обов`язок та захищаючи суверенітет та територіальну цілісність України, він загинув [INFO] , у місті Маріуполь Донецької області, про що було видано повідомлення про смерть № 7/7255 від 04 липня 2024 року. [PERSON] , будучі внутрішньо переміщеною особою, та знаходячись у м. Дніпрі, у червні 2024 року, звернувся до командування в/ч [NUMBER] з питанням щодо виплати грошової компенсації, отримав відповідь № 40/57/12-7271 від 12 липня 2024 року. При зверненні до [INFO] , за для отримання дійсного військово-облікового документа, [PERSON] , отримав усну відмову у видачі такого до вирішення питання про надання йому відстрочки від призову на підставах зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на яку він має право як батько загиблого військовослужбовця, йому також було додатково роз`яснено, що повідомлення про смерть № 7/7255 від 04 липня 2024 року, не є остаточним документом, що свідчить про смерть людини та рекомендовано надати до ТЦК та СП копію свідоцтва про смерть сина [PERSON] . Звернувшись до Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] , отримав усне роз`яснення, що йому необхідно звернутися до суду за місцем його проживання, для отримання рішення суду про встановлення факту смерті його сина [PERSON] , після чого йому може бути видано належним чином оформлене свідоцтво про смерть особи. Таким чином, [PERSON] , через вищезазначені обставини обмежений у своїх правах, та не може отримати належні та необхідні йому документи та претендувати на виплату грошових коштів та наданні пільг У зв`язку з цим, наявні докази не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 вересня 2024 року матеріали заяви передано в провадження судді Демидовій С.О. Ухвалою судді від 09 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 11 вересня 2024 року. Заявник у судове засідання не з`явився. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Загальні вимоги до змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення передбачені статтею 318 ЦПК України, згідно з якою у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» статтю 317 ЦПК України викладено в новій редакції. Статтею 317 ЦПК України передбачено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України та встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Верховний Суд, звертає увагу, що вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки, пов`язані з ним. За змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Внаслідок смерті відкривається спадщина. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на особливості розгляду справ у порядку окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьому статті 19 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Частиною другою статті 294 ЦПК України передбачене право суду з метою з`ясування обставин справи витребувати необхідні докази за власною ініціативою. Вирішуючи в окремому провадженні справи про встановлення факту смерті особи, зокрема після 24 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, під час ведення бойових дій, суди не можуть ігнорувати обставини, в яких опинилися заявники після повномасштабного військового вторгнення держави-агресора на територію України та об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у них при наданні доказів на підтвердження відповідного факту. Обов`язок держави розслідувати факти смерті особи, яка підпадає під її юрисдикцію, виняткове юридичне значення факту смерті особи; специфіка розгляду справ в порядку окремого провадження, зокрема особливої ролі суду при з`ясуванні обставин справи; об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у заявників при наданні доказів для встановлення факту смерті особи після 24 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, при веденні активних бойовий дій, у своїй сукупності дають підстави для висновку, що суди мають зважати на вказані обставини та,

Outcome: approved