Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 січня 2020 року відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 20 січня 2020 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 30000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 28.02.2023 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.02.2023 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідачка на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 29.03.2023 став у формі «на вимогу». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 15.01.2024 має заборгованість у сумі 36218 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідачки адвокат Альошкіна О.І. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що з наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що до суми основної заборгованості за кредитом включені нараховані відсотки за користування кредитом в загальному розмірі 36218 грн. внаслідок чого поданий банком розрахунок заборгованості не відповідає умовам кредитного договору, до якого [PERSON] приєдналася шляхом підписання анкети-заяви. Також позивачем до позовної заяви не було надано суду доказів на підтвердження обставин того, що відповідачем документ «Тарифи за карткою Monobank» підписані електронним цифровим підписом відповідно до вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис». Згідно наданої відповідачем довідки про рух коштів на картці згідно рахунку [NUMBER] відповідачка станом на 26.02.2022 мала встановлений остаточний ліміт 28 785 грн. 00 коп., внаслідок чого сума заборгованості в 36218 грн. є завищеною. Кредитного ліміту по рахунку [NUMBER] 30000 грн. відповідачка ніколи не мала, що підтверджується довідкою про рух коштів, отже доводи позивача про наявність кредитного ліміту у 30000 грн. 00 коп., на думку представника відповідачки, не знаходять свого підтвердження. Відповідно до довідки про рух коштів по рахунку [NUMBER] відповідачка добровільно внесла 9707 грн. 25 коп. в рахунок погашення заборгованості, а тому сторона відповідача вважає, що [PERSON] на даний час має заборгованість за тілом кредиту сумі 19167,75 грн. Представник позивача [PERSON] надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом Правління №1 від 15.01.2020 р., набули чинності з 20.01.2020 р., які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердила, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Відповідачка не зверталася до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжувала користуватись карткою, а отже з ними погодилася. У підписаній анкеті-заяві відповідачка визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Розрахунок заборгованості (доданий до позову) зображає наявність обґрунтованої заборгованості, він є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Щодо обсягу заборгованості за картковим рахунком представник відповідача зазначає, що за час користування карткою відповідачкою було проведено витрат по картці на суму 69332,78 гривень, в той час як поповнень карткового рахунку проведено на суму 30086, 78 гривень, внаслідок чого сума, яка не повернута позивачу складає 39246 гривень. Представник позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача адвокат Альошкіна О.І. в судове засідання не з`явилася, надала в провадження суду заяву, відповідно до якої просила суд провести розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідачки [PERSON] . За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2020 року [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг з метою відкриття поточного рахунку у гривні на своє ім`я з встановленням кредитного ліміту, вказаному у додатку (а.с. 12). У анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що дана анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Згідно ч.6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті йому в Банку. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Згідно довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 25.06.2024, на ім`я [PERSON] відкрито рахунок [NUMBER] ; валюта рахунку UAH; тип картки Чорна картка; статус картки активна до 04/24. Також, до анкети-заяви банком долучено Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (а.с.13-25). Суд звертає увагу, що надані банком на підтвердження своїх вимог: витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank», які згідно відмітки про набрання чинності, набувають чинності з 27.11.2021, не містять підпису відповідачки; витяг з Тарифів за карткою «monobank» без зазначення дати набраннями чинності, Паспорт споживчого кредиту, не містять підпису відповідачки, зокрема і електронного. Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 25.06.2024, розміри кредитного ліміту [PERSON] за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20.01.2020 року за платіжною карткою, відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 10000 грн. 00 коп., який неодноразово збільшувався та зменшувався, і станом на 26.02.2022 складав 28875 грн. 00 коп. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 20.01.2020, наданого банком на підтвердження своїх вимог, станом 15.01.2024 заборгованість складає 36218 грн., з яких: 36218 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 гривень загальний залишок заборгованості за відсотками, 0 гривень заборгованості за пенею; судовий збір 0 гривень; 0 гривень заборгованість за порушення грошового зобов`язання (а.с. 9-11). Відповідно до руху коштів по картці від 25.06.2024 за період з 20.01.2020 до 25.06.2024, сума витрат за цей період склала 69332 грн. 78 коп., сума зарахувань за період склала 30086 грн. 78 коп. Окрім того, з даної виписки вбачається, що [PERSON] користувалася кредитною (платіжною) карткою, а саме: здійснювала розрахунки в торгівельних мережах, поповнювала мобільний рахунок, поповнювала картку, тим самим підтверджувала свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих у вигляді кредитного ліміту, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Згідно зі ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.\~1055\~ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилом частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин 1,3 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (стаття 205, 207 Цивільного кодексу України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12\~цього Закону\~України «Про\~електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином суд вважає, що вказаний кредитний договір, який укладений в електронній формі, відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на його укладання, оскільки форма та порядок укладання договору відбулось саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу). Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77\~Цивільного процесуального\~кодексу України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. АТ «Універсал Банк» надав суду належні та допустимі докази (довідка про наявність рахунку, довідка про встановлення кредитного ліміту, виписка про рух коштів по даному рахунку), які підтверджують видачу [PERSON] кредитної картки із зазначенням її реквізитів, перерахування кредитних коштів на рахунок відповідачки, а також фактичне користування відповідачкою кредитними коштами. Так, з виписки по рахунку відповідачки вбачається, що [PERSON] користувалася грошовими коштами, розраховувалася за товари, послуги та, зокрема, частково погашала заборгованість за кредитним договором. Як свідчить тлумачення статті 526 Цивільного кодексу України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Отже, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні доведено факт неналежного виконання відповідачкою [PERSON] своїх зобов`язань за договором, що призвело до порушення прав кредитора АТ «Універсал Банк», а тому порушене право підлягає поновленню шляхом стягнення заборгованості за кредитом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості на загальну суму 36218 грн. Суд зазначає, що тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Разом з тим, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність і розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів у вказаній вище сумі, з наступних підстав. Суд звертає увагу на те, що відповідачкою підписано анкету-заяву 20.01.2020, натомість на підтвердження своїх вимог позивач надає Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту, які набирають чинності тільки з 27.11.2021 та Паспорт споживчого кредиту без дати набрання чинності. Наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи, Паспорт споживчого кредиту\~не містять підпису\~ [PERSON] , зокрема, й електронного. Таким чином, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Підписана ж відповідачкою анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання нею певної банківської послуги. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UniversalBank, Тарифів за Чорною карткою monobank та Паспорта споживчого кредиту Чорної картки monobank. А тому у суду відсутні підстави вважати, що відповідачка була ознайомлена саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог документами. За таких обставин, надані банком на підтвердження своїх вимог витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank» (набувають чинності з 27.11.2021), витяг з Тарифів за карткою «monobank» від 27.11.2021, Таблиці обчислення вартості кредиту Паспорт споживчого кредиту, оскільки вони не містять підпису відповідачки, а відтак, враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), вони не можуть розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, оскільки заява не містить умов про розмір проценті. За таких обставин, суд визнає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення відповідачкою коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, та зменшує суму заборгованості за тілом кредиту за рахунок протиправно списаних банком відсотків. Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією, викладено у постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 36218 грн. Проте, ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту. Як слідує з виписки по рахунку відповідачки, банком здійснювалось автоматичне списання відсотків на суму 18973 грн. 68 коп., що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту. Також, з наданого позивачем виписки по рахунку відповідачки вбачається, що з 01.04.2020 відбувалося нарахування та списання відсотків за користування кредитом, розмір яких сторонами не узгоджувався, за рахунок яких збільшувалося тіло кредиту. Так, відповідачкою було внесено на рахунок за період 20.01.2020-25.06.2024 усього 30086,78 грн., а використано 69332,78 грн. Водночас банком суму автоматично списаних відсотків 18973,68 грн. включено до суми витрат. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] за неповернутими коштами становить 20272,32 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку часткове задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» та стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за договором про надання банківських послуг у розмірі 20272,32 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 36218 грн. Оскільки позов задоволений частково, суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 1\~692,65 грн.

Outcome: partial