Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

Представниця заявниці адвокат Кубанова А.М. звернулася до суду в інтересах [PERSON] із указаною заявою, яку мотивувала тим, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] . Наприкінці 2020 року поведінка [PERSON] відносно заявниці істотно змінилася, набула агресивного та насильницького характеру, зокрема він почав не лише вербально ображати та принижувати заявницю, а й застосовувати до останньої фізичне насильство у вигляді побоїв та мордувань, які не залишали слідів на тілі. Крім цього, заявниця постійно потерпала від моральних знущань та принижень через стан здоров`я та вік, а також психологічного тиску та контролю щодо її обов`язку утримувати батька. Не витримавши знущань та побоїв, [PERSON] , яка є особою з інвалідністю 1 групи «А», неодноразово зверталась до поліції, відносно кривдника виносилися термінові заборонні приписи. Так, згідно інформації ГУНП в Сумській області, до кривдника неодноразово застосовувались термінові заборонні приписи, останнього ставили на профілактичний облік та проводилась роботи уповноваженим підрозділом органу Національної поліції України. Також представниця заявниці вказала, що [PERSON] неодноразово притягали до адміністративної відповідальності: постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 10.12.2020 по справі № 588/1868/20; постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 26.07.2021 по справі № 588/1192/21; постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 08.02.2023 по справі № 588/202/23; постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 30.04.2024 по справі № 588/738/24; постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 12.08.2024 по справі № 588/1380/24. Проте кривдник не змінив своєї поведінки, продовжує вчиняти щодо останньої моральний тиск та фізичні цькування. Приводами для вчинення насильства щодо заявниці є буд-які дії та слова останньої. Кривдник, маючи фізичну перевагу над потерпілою, створює умови, за яких остання не може проживати у своїй власній квартирі. Посилаючись на зазначені обставини представниця заявниці просить суд видати стосовно [PERSON] обмежувальний припис, яким заборонити [PERSON] перебувати за адресою проживання [PERSON] по [ADDRESS] , встановити строк дії обмежувального припису шість місяців. Ухвалою суду від 11.09.2024 було відкрито провадження і призначено справу до розгляду. У судовому засіданні заявниця та її представниця заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити. Також заявниця пояснила, що батько її постійно принижує, б`є, виганяє з будинку, мотивуючи тим, що він є власником квартири, а вона ніхто. Погрожував вбити. Вона боїться батька. Такі дії батька набули постійного характеру починаючи з 2020 року. У неї погіршилося здоров`я, болить серце, лікар їй призначив частіший прийом ліків. Крім того, представниця заявниці пояснила, що її довірителька є співвласницею квартири [ADDRESS] , є особою з інвалідністю та потребує спокійних життєвих умов. Відносно [PERSON] неодноразово виносилися постанови про притягнення до відповідальності за вчинення домашнього насильства. Він порізав болгаркою опалюваний котел, потекла вода та пішов газ. Тобто дії [PERSON] становлять істотну небезпеку для її життя та здоров`я. Коли поліція виносила термінові заборонні приписи, то він проживав на дачі. У судове засідання [PERSON] не з`явився, причини неявки не повідомив, письмових пояснень щодо заяви не подав. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] . [PERSON] є особою з інвалідністю,\~яка їй\~встановлена безстроково,\~потребує постійного\~стороннього догляду,\~що вбачається\~з довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ №\~591926 від 08.10.2013 (а.с. 4-5). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2024 за № 394832661, заявниці належить на праві власності 3/8 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 33) Зареєстрованим місцем проживання [PERSON] значиться: [ADDRESS] , що вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 9-12). На запит представника заявниці, Головним управлінням Національної поліції в Сумській області було надано повідомлення від 30.08.2023 за № К-6ад/20/02-2024, про те, що 19.01.2023 на спеціальну лінію 102 з органів охорони здоров`я надійшло повідомлення про спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень батьком. 25.01.2023 відносно кривдника складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та взято на облік, а відомості внесені до ІП «Облік кривдника» ІПНП. Також [PERSON] три рази повідомляла по телефону на спеціальну лінію «102» за фактами домашнього насильства з боку її батька [PERSON] , а саме: 23.07.2024, 25.08.2024, 26.08.2024, які зареєстровано до єдиного обліку заяв і повідомлень про правопорушення та інші події. Крім того, за самозверненням [PERSON] від 23.08.2024 з приводу домашнього насильства з боку її батька [PERSON] були внесені відомості до ЄРДР за № 12024200540000221 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.\~126-1 КК України. За результатами реагування 27.04.2024 на повідомлення про факти вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] працівниками поліції відносно кривдника було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис АА №\~223406 терміном 9 діб із забороною у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Також за результатами реагування 23.07.2024 відносно [PERSON] працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис АА №018304 терміном 10 діб із забороною у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с. 6). Відповідно до\~ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно з пунктом 3 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно п. 9 ст. 1 вказаного вище Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Відповідно до\~ст.\~18\~Сімейного кодексу\~України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу, а також визначено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема способами захисту, встановленими законом є встановленні правовідношення, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку, припинення правовідношення або його анулювання, припинення дій, які порушують сімейні права, відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором та зміна правовідношення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Обмежувальний припис\~видається на\~строк від\~одного до\~шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом установлено, що заявниця неодноразово зверталася до поліції з приводу неправомірної поведінки щодо неї з боку батька та останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. (пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Сукупність досліджених\~судом доказів\~підтверджує наявність\~обґрунтованих ризиків\~вчинення [PERSON] \~домашнього насильства\~щодо [PERSON] ,\~яка є\~постраждалою від\~домашнього насильства,тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту останньої до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Статтею 350-6 ЦПК України\~ передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~або\~Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Враховуючи установлені судом обставини, суд вважає, що заявниця, як жертва домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви по суті та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] на строк шість місяців. Таким чином, суд доходить висновку, що вимоги заявниці підлягають задоволенню. Відповідно до частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Згідно ч. 6 ст. 26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~про видачу обмежувального припису кривднику, суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Отже про прийняте рішення про видачу обмежувального припису необхідно інформувати Відділення поліції №1 (м.\~Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області для взяття кривдника на профілактичний облік.

Outcome: approved