Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 59729,27 грн та судових витрат по справі, що складаються з суми сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. В обґрунтування\~своїх вимог\~представник позивача\~зазначив,\~що 12.12.2020\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№431470673,\~який підписано\~електронним підписом\~позичальника,\~за умовами\~якого відповідачка\~отримала кредит\~в розмірі\~16750\~грн на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності та\~зобов`язалася\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~користування кредитом\~відповідно до\~умов,\~зазначених у\~цьому Договорі. 21.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. Оскільки Договір факторингу передбачає можливість укладення Реєстрів прав вимоги множинну кількість разів, то відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №121 від 16.02.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 39221,98 грн. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №05/0820-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 59729,27 грн. 05.07.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №05/07/24, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Відповідно до акту-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу 05/07/24 від 05.07.2024 року від ТОВ «ФК» Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 59729,27 грн., з яких: 16750 грн заборгованості за тілом кредиту; 42979,27 грн заборгованість за відсотками. Всупереч умов\~кредитного договору,\~відповідачка не\~виконала свої\~зобов`язання\~з повернення\~коштів,\~після відступлення\~права вимоги\~не здійснила\~жодного платежу\~для погашення\~кредитної заборгованості. Таким чином, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №431470673 від 12.12.2020 року в розмірі 59729,27 грн, а також судові витрати. 31.07.2024 ухвалою судді Городоцького районного суду Хмельницької області відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без їх виклику в судове засідання). Відповідачці роз`яснено право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії даної ухвали. Відповідачка відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Нормою п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч.1 ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). В силу вимог статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Письмовими доказами є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №431470673, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 16750,00 грн строком на 30 днів («Дисконтний період») та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Вказаний договір підписано електронним підписом [PERSON] .. Згідно п.1.4, п.1.4.1 вказаного договору проценти за користування кредитом протягом Дисконтного періоду нараховуються за ставкою 0,94 % в день від суми кредиту за кожен день строку користування кредитом. Така ж відсоткова ставка застосовується і у випадку продовження строку Дисконтного періоду (п.1.4.2) Відповідно до п.1.4.3 даного договору, у випадку користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, до взаємовідносин застосовується Базова процентна ставка, що становить 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. Відповідачка свого кредитного зобов`язання не виконала, кредитні кошти не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила. Внаслідок невиконання відповідачкою свого зобов`язання за кредитним договором №431470673 від 12.12.2020 року виникла заборгованість у розмірі 59729,27 грн, з яких: 16750 грн заборгованість за тілом кредиту; 42979,27 грн заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунками заборгованості, наданими позивачем. 21.08.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. Внаслідок цього, 28.11.2019 року між ТОВ «МАНІВЕО швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №19, якою було продовжено строк дії договору до 31.12.2020 року. Внаслідок цього 31.12.2020 року між ними було укладено додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою було продовжено строк дії Договору факторингу до 31.12.2021 року. При цьому, в даній додатковій угоді Договір факторингу було викладено в новій редакції. Також 31.12.2021 року сторони Договору факторингу додатковою угодою №27 продовжили строк його дії до 31.12.2022 року. Оскільки Договір факторингу передбачає можливість укладення Реєстрів прав вимоги множинну кількість разів, то відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №121 від 16.02.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 39221,98 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчився 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 59729,27 грн, підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. 05.07.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №05/07/24, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Відповідно до акту-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу 05/07/24 від 05.07.2024 року від ТОВ «ФК» Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 59729,27 грн, з яких: 16750 грн заборгованості за тілом кредиту; 42979,27 грн заборгованість за відсотками. З огляду на вимоги вище зазначених норм закону та умови договорів, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в частині стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №431470673 від 12.12.2020 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Outcome: approved