Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, у зв`язку із навчанням, в розмірі 3000 гривень, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до припинення навчання - 30 червня 2025 року. Заявлені вимог позивач обґрунтувала тим, що з 01 вересня 2021 року навчається в Луцькому базовому фаховому медичному коледжі КЗВО «Волинський медичний інститут» на денній формі навчання за державним замовленням, у зв`язку із чим потребує допомоги зі сторони батьків. Самостійно себе забезпечувати не має можливості з огляду на навчання на денній формі. На даний час усім необхідним забезпечує її матір, яка купує одяг, продукти харчування та усе інше, що є необхідним для навчання, у тому числі винаймає житло для проживання. Проте матері самій забезпечувати її матеріально вкрай складно. Відповідач зі своєї сторони будь-якої матеріальної допомоги на її утримання у зв`язку з навчанням не надає, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим працездатним чоловіком, сплачував аліменти на її утримання до досягнення повноліття, на даний час перебуває у Швеції, де отримує достатній дохід. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 16 липня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали та примірник матеріалів позову відповідач отримав особисто 26 липня 2024 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 16 липня 2024 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2005 року, який розірваний рішенням Любомльського районного суду від 23 листопада 2007 року. Позивач досягла повноліття [INFO] . Відповідно до довідки від 28 травня 2024 року № 475 позивач є студенткою Луцького базового фахового медичного коледжу КЗВО «Волинський медичний інститут». Строк навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Крім того, норми СК України передбачають принцип рівності прав та обов`язків батьків. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено, що позивач [PERSON] досягла повноліття, її вік є меншим 23 років, продовжує навчання, навчається на денній формі за кошти державного(регіонального) бюджету, навчальний заклад знаходиться у місцевості не за її місцем проживання, через що, за такої сукупності обставин вочевидь потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків. Навчання позивача на денній формі навчання достатньо свідчить про відсутність у неї можливості для самостійного заробітку та отримання доходу. Отже, суд вважає доведеною ту обставину, що позивач у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батьків на своє утримання (придбання речей першої необхідності, продуктів харчування, одягу, оплати житла, доїзду до навчального закладу, до місця проживання тощо). При визначенні розміру аліментів, які належить стягувати з відповідача, суд керується наступним. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У позові позивач заявляє до стягнення з відповідача аліменти на своє утримання у зв`язку з навчанням в розмірі 3000 гривень щомісяця. Відповідач відзиву на позов не подав, тим самим не довів відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці у зв`язку з її навчанням на рівні заявлених позовних вимог. Обставин, які б перешкоджали чи унеможливлювали сплату відповідачем аліментів на дочку у зв`язку з її навчанням, по справі не встановлено. Згідно із ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, відсутність заперечень зі сторони відповідача, з врахуванням положень ст.182 СК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у заявленому в позові розмірі на рівні 3000 гривень. Такий розмір аліментів на переконання суду на певному рівні забезпечить потреби позивача, забезпечить виконання відповідачем батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з навчанням є доведеними та підставними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору належить покласти на відповідача.

Outcome: approved