Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

Представник позивача АТ «ПУМБ» Киричук Г.М. через систему «Електронний суд» звернулася 30.05.2024 до суду з указаним позовом та просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 73621,44 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначено, що 06.11.2020 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001726580801, на підставі якого відповідач отримала кредит у сумі 20000,00 грн, який пізніше було збільшено до 44264,00 грн. Через невиконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань, станом на 31.03.2024, перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 73621,44 грн, яка включає: заборгованість за кредитом - 44243,13 грн, заборгованість за відсотками - 29378,31 грн. На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що порушує законні прав та інтересів АТ «ПУМБ». Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представником відповідача [PERSON] 05.08.2024 подано відзив на позовну заяву, згідно з яким він, не заперечуючи отримання грошових коштів [PERSON] у АТ «ПУМБ» та користування ними, а отже, частково визнаючи позовні вимоги банку, просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 25864,69 грн, а також вирішити питання про стягнення витрат зі сплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, представником відповідача у відзиві зазначено про те, що з заяви № 2001726580801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 06.11.2020 та інших документів, наданих банком, не вбачається погодження сторонами умов кредитування в письмовій формі (суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу), а тому з відповідача може бути стягнута сума, фактично видана відповідачу в межах строків позовної давності. Факт того, що відповідач користувалася послугами банку на умовах договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, не може тлумачитись як визнання відповідачем заборгованості чи конкретних кредитних зобов`язань (процентної ставки, неустойки), встановлених банком в односторонньому порядку. Надані банком публічна пропозиція на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб є документом, виданим банком в односторонньому порядку і не містять підпису позичальника. Позивачем не доведено факту укладання кредитного договору ні в письмовій, ні в електронній формі, а тому даний кредитний договір є нікчемним. Витяг з тарифів й умов та правил обслуговування фізичних осіб не містять підпису позичальника та жодних відомостей про дату та час їх формування, а тому неможливо зробити однозначний висновок, що саме в цій редакції вказані документи існували на дату підписання відповідачем заяви. Долучений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] та виписка за особовим рахунком не є доказом наявності заборгованості та її розміру, оскільки не є первинним бухгалтерським документом, а тому не можуть бути прийняті судом в якості належного та допустимого доказу в справі. Як слідує з розрахунку заборгованості, позивачем систематично допускалося списання відсотків у різних сумах, які додавались до суми використаного кредиту та згодом відсотки за наступний період нараховувалися із врахуванням сум раніше списаних штрафних санкцій, що не передбачено законом, на що вказує збільшувана сума нарахованих відсотків. Нарахування позивачем відсотків за порушення строків виконання зобов`язання суперечить умовам кредитного договору, оскільки в заяві від 06.11.2020 відсутні умови щодо нарахування, а публічна пропозиція не може вважатися складовою частиною кредитного договору. Із долученого до позову розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку неможливо здійснити розрахунок фактично використаних та повернутих кредитних коштів. Водночас, як слідує з отриманої відповідачем у АТ «ПУМБ» довідки про рух грошових коштів за її рахунком [NUMBER] , за період часу з 06.11.2020 по 12.07.2024 відповідач використала 97334,61 грн та повернула 71469,92 грн, тому фактична заборгованість відповідача перед банком складає 25864,69 грн (97334,61 грн 71469,92 грн). Банком 22.10.2021, 25.11.2021, 14.12.2021, 13.01.2022, 15.02.2022, 27.02.2022 та 03.03.2022 неодноразово збільшувався кредитний ліміт за ініціативою банку без погодження з відповідачем, що є суттєвим порушенням (а.с.67-97). Від представника позивача 27.08.2024 надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що підтвердженням надання відповідачу [PERSON] кредиту є заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 06.11.202 № 2001726580801 та паспорт споживчого кредиту від 06.11.2020, які підписані останньою. Також у вищевказаній заяви зазначено, що відповідач беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (надалі ДКБО), яка розміщена на сайті: pumb.ua у повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, що можуть бути їй надані в процесі обслуговування. На момент укладення кредитного договору та в подальшому, відповідач не зверталась до банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилась зі всіма умовами такого договору, у тому числі з тими, з якими не погоджується у відзиві. Сторонами погоджено всі істотні умови договору та відповідач була ознайомлений з ними. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит на загальні споживчі цілі, із процентною ставкою за користування кредитними коштами. Відповідач активно користувалась наданими їй банком коштами, сплачувала кредитну заборгованості, що додатково підтверджує прийняття умов кредитного договору. Проте в повному обсязі зобов`язання з повернення кредиту не виконала, а тому утворилась заборгованість. Отримання кредиту, користування ним та наявність заборгованості підтверджується доказами, наданими банком, які є належними та допустимими, що відповідачем не спростовано. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористалася, у тексті позовної заяви зазначено про розгляд справу за відсутності представника банку та відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення в справі. Представником відповідача [PERSON] ,, адвокатом Федосовим М.М. подано заяву про розгляд справи за його та відповідача відсутності. Доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву, представник підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов частково. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний сторонами спосіб захисту, категорію та складність справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як слідує\~з матеріалів\~справи, 06.11.2020 між [PERSON] та АТ «ПУМБ», шляхом підписання заяви № 2001726580801\~на приєднання\~до договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб,укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 20000,00грн, встановлена стандартна процентна ставка 47,88%, реальна річна процентна ставка 47,88%, орієнтовна загальна вартість кредиту 12577,58 грн, строк кредитування 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін (а.с.7). У паспорті споживчого кредиту, який містить підпис відповідача, визначені сума кредиту, розмір відсоткової ставки, строк дії договору та порядок погашення заборгованості (а.с.7 зворот). [PERSON] 06.11.2020 встановлено кредитний ліміт у розмірі 20000,00 грн, при цьому, як слідує з довідки про збільшення кредитного ліміту, відповідачу кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: збільшено до 22000,00 грн 22.10.2021, збільшено до 25000,00 грн 25.11.2021, збільшено до 28000,00 грн 14.12.2021, збільшено до 36000,00 грн 13.01.2022, збільшено до 46000,00 грн 15.02.2022, зменшено до 39264,00 грн 27.02.2022, збільшено до 44264,00 грн 03.03.2022 (а.с.27). Активно користуватись кредитними коштами відповідач почала з 06.11.2020, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, востаннє 30.09.2023 у розмірі 1100,00 грн, що слідує з виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості (а.с.27 зворот 29, 29 зворот - 38). Згідно з наданим АТ «ПУМБ» розрахунком заборгованості, станом на 31.03.2024 відповідач має заборгованість у загальному розмірі 73621,44 грн,\~яка включає:\~заборгованість за\~кредитом -\~44243,13\~грн,\~заборгованість за\~відсотками 29378,31\~грн,\~заборгованість за\~комісією -\~0\~грн(а.с.27 зворот - 29). АТ «ПУМБ» 31.03.2024 за вихідним №КНО-44.2.2/196 направило на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення) у якій зазначив, що станом на 31.03.2024 у [PERSON] існує заборгованість перед банком у розмірі 73621,44 грн,а тому вимагає погасити заборгованість за кредитним договором не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання повідомлення, яке залишено відповідачем без реагування (а.с.24 зворот 26). Між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що позичальник, який добровільно погодився на умови кредитного договору, повинен належно їх виконувати, а у разі порушення зобов`язання нести передбачену договором та/або законом відповідальність. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Щодо доводів представника позивача, викладених у відзиві, суд зауважує, що [PERSON] окрім заяви № 2001726580801 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, також підписано особисто і паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено усі умови отримання кредитних коштів. Зокрема: кредитний ліміт 20000,00 грн, строк кредитування - 12 місяців із автоматичною пролонгацією, реальна річна процентна ставки - 47,88%; порядок повернення кредиту: щомісячно не пізніше настання платіжної дати протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Відповідно до довідки, виданої АТ «ПУМБ», кредитний ліміт за договором № 2001726580801 було збільшено до 44264,00 грн. За приписами статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору споживчого кредиту № 2001726580801 від 06.11.2020. Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Із виписки з особового рахунку [PERSON] , яка надана АТ «ПУМБ», слідує, що остання систематично використовувала грошові кошти з рахунку на оплату товарів та послуг та здійснювала часткове погашення кредиту. Згідно з розрахунку заборгованості, позивач не перевищував встановлені кредитним договором ставки по відсоткам за наданим кредитом. Відтак, заборгованість за кредитним договором від 06.11.2020 № 2001726580801 становить 73621,44 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 44243,13 грн, заборгованості за відсотками 29378,31 грн. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Відтак, посилання представника відповідача на те, що сторонами не погоджено умови договору, відсоткову ставку спростовується наявним у матеріалах справи паспортом споживчого кредиту, підписаного власноручно [PERSON] Підписуючи паспорт споживчого кредиту, відповідач була ознайомлена з розміром кредитного ліміту, розміром реальної річної процентної ставки, розрахунковою та платіжною датою кредиту; строком дії кредитного ліміту, розміром мінімального платежу та іншими умовами надання та обслуговування кредитної картки. Окрім того, факт отримання кредитних коштів та користування ними відповідачем не заперечувалося. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали кредитний договір. Зі свого боку позивач свої зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, тоді як відповідач покладені на неї зобов`язання не виконала і в установлені договором строки грошові кошти на погашення кредиту не вносила в результаті чого, станом на 31.03.2024 утворилася заборгованість у загальному розмірі 73621,44 грн, яка не погашена до теперішнього часу, а тому відповідач зобов`язана її погасити. Надані докази, а саме заява № 2001726580801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, які містять підписи відповідача, розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку, суд вважає належними доказами, які обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де також враховано період порушення боржником умов договору. За даних обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором від 06.11.2020 № 2001726580801 станом на 31.03.2024 у загальному розмірі 73621,44 грн, яка включає: заборгованість за кредитом 44243,13 грн, заборгованість по відсоткам 29378,31 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2422,40 грн у рахунок відшкодування судового збору (а.с.5).

Outcome: approved