Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

18 червня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», як правонаступник Акціонерного товариства «РВС Банк», через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №0035008 від 04.07.2019 року, укладеним між Акціонерним товариством «РВС Банк» та [PERSON] , 16089,86 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5316,93 грн. заборгованість за відсотками, 11579,89 грн. заборгованість за комісією, 230,00 грн. пеня, а також за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 року 3% річних за користування грошовими коштами в сумі 245,71 грн., інфляційні втрати в сумі 1175,31 грн., всього на суму 34637,70 грн. та судові витрати на судовий збір в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» зазначило, що 04 липня 2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «РВС Банк» було підписано Заяву-договір №0035008 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є Договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписанням даної Заяви-договору відповідач акцептувала укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті Банку і беззастережно приєдналася до умов Договору. За умовами Договору відповідачу був наданий споживчий кредит у сумі 20512,82 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою процентів у розмірі 18,00% річних, разової комісії при видачі кредиту в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту. В день підписання заяви відповідач отримала платіжну картку за № [NUMBER] , що підтверджується розпискою, на яку були перераховані грошові кошти в сумі 20512,82 грн. 26.11.2021 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» був укладений договір про відступлення права вимоги №26/112021-1, згідно з яким АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за заявою-договором №0035008 від 04.07.2019 року на загальну суму 33216,68 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 16089,86 грн., заборгованість за процентами 5316,93 грн., заборгованість за комісією\~11579,89 грн., заборгованість за пенею 230,00 грн. Після відступлення права вимоги станом на 15.05.2024 року відповідач не погасила заборгованість за кредитним договором. Тому, у зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання в сумі 33216,68 грн. на підставі ч.2\~ст.625 ЦК України\~та п.7.7.2.17 публічної пропозиції нараховано за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 року 3% річних за користування грошовими коштами в сумі 245,71 грн. та інфляційні втрати в сумі 1175,31 грн. Загальна сума заборгованості складає 34637,70 грн. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом свої майнових прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» не з`явився в судове засідання, хоча був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Проте [PERSON] не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду. Згідно до ч.1\~ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~статтею 5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлено, що 04 липня 2019 року АТ «РВС Банк» та [PERSON] підписали заяву-договір №0035008 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідач підписанням зазначеної заяви-договору акцептувала укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналася до умов договору. З умовами договору ознайомлена та зобов`язалася самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору. За умовами заяви відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 20512,82 грн., строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка - 18 % річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту. Також в день підписання заяви-договору №0035008 від 04.07.2019 року відповідачу відкрито платіжну картку № [NUMBER] , яку [PERSON] отримала та на яку АТ «РВС Банк» було зараховано грошові кошти в сумі 20512,82 грн., що підтверджується виписками по особовому рахунку та меморіальними ордерами №2863 від 04.07.2019 року та №2864 від 04.07.2019 року. Таким чином, АТ «РВС Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач [PERSON] не виконала умови кредитного договору та не надала своєчасно АТ «РВС Банк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно з наданим розрахунком [PERSON] має заборгованість за договором №0035008 від 04.07.2019 року в сумі 33216,68 грн., з яких 16089,86 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 5316,93 грн. заборгованість за відсотками, 11579,89 грн. заборгованість за комісією, 230,00 грн. пеня. 26 листопада 2021 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» укладено Договір про відступлення права вимоги №26/11/2021-1, відповідно до якого АТ «РВС Банк» відступає (передає), а ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» приймає (набуває) права вимоги АТ «РВС Банк» за кредитними договорами , зазначеними в Додатку №1 до цього Договору зі всіма додатками та додатковими угодами, додатковими договорами про внесення змін та доповненнями до нього, тощо, що є невід`ємною частиною, які укладені між АТ «РВС Банк» та боржниками. Згідно додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за заявою-договором №0035008 від 04.07.2019 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). За змістом статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За таких обставин, відповідно до положень ст.55 ЦПК України, ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» стало правонаступником АТ «РВС Банк» у зобов`язаннях за кредитним договором №0035008 від 04.07.2019 року з [PERSON] . Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» за Договором №0035008 від 04.07.2019 року в сумі 33216,68 грн. Згідно ст.\~638\~ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640\~ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.\~642\~ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610\~ЦК України порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. В ч.2 ст.625\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. В ст.546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). З огляду на зазначене вище, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем [PERSON] свого зобов`язання за кредитним договором №0035008 від 04.07.2019 року, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 33216,68 грн. Відповідно до ч.2 ст.625\~ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Отже, на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми за період з 26.11.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 245,71 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1175,31 грн. Відповідач не надала суду належних і допустимих доказів на спростування позову. З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved