Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

17.04.2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтуванні позову позивач [PERSON] вказує, що відповідач [PERSON] є його батьком. На теперішній час позивач повнолітній, але продовжує навчання на денній формі в Дніпровському державному медичному університеті. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, хоча має таку можливість, а тому позивач був змушений звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі (а.с.36). 10.06.2024 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому вказує, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, оскільки має на утриманні хворих батьків пенсіонерів, а також він є учасником бойових дій, а тому позивач [PERSON] , як його син, має ряд пільг, які суттєво знижують витрати позивача на навчання, таких як: повна або часткова оплата навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів; безоплатне забезпечення підручниками; безоплатне проживання в гуртожитку (а.с.57-59). Відповідь на відзив позивач не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (а.с.7-9). Позивач вже повнолітній, однак продовжує навчання за денною формою в Дніпровському державному медичному університеті, очікувана дата закінчення навчання 30.06.2029 (а.с.11, 12). Матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку відповідач не надає. Згідно ч.ч.1, 3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Як видно з матеріалів справи, відповідач [PERSON] має статус учасника бойових дій (а.с.61). Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», держава забезпечує учасникам бойових дій та їх дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти у державних та комунальних закладах освіти. Державна цільова підтримка для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти надається у вигляді: повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів; пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти; соціальної стипендії; безоплатного забезпечення підручниками; безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних в закладах освіти; безоплатного проживання в гуртожитку; інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача наявність зазначених пільг суттєво знижують витрати позивача на навчання. Водночас, суд звертає увагу, що небажання позивача користуватись належними відповідачу пільгами, не є підставою для покладання на відповідача додаткового фінансового тягаря з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Враховуючи, викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку) до закінчення сином навчання, але не більш ніж до досягнення віку 23 років. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до\~ст.141 ЦПК України,\~суд враховує ухвалення рішення на користь позивача а також звільнення його від сплати судового збору, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави 1211,20грн. судового збору.

Outcome: partial