Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

У жовтні 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київський центр розвитку міського середовища» про стягнення заборгованості із заробітної плати, згідно з якою позивач просить суд: стягнути із комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київський центр розвитку міського середовища» на користь [PERSON] заборгованість із заробітної плати у розмірі 314 942, 26 грн. без відрахування обов`язкових платежів та внесків з нарахованої заробітної плати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період з 01 червня 2021 року по 28 квітня 2023 року, позивач [PERSON] знаходилась у трудових відносинах з комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київський центр розвитку міського середовища», а з 01 травня 2023 року по дань подання позову вона знаходиться у трудових відносинах з комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київський центр розвитку міського середовища» на посаді головного бухгалтера КП «Київміськрозвиток» на підтвердження чого позивачем надано копію трудової книжки. У позовній заяві зазначено, що за період з 01.06.2021 по 28.04.2023 та з 01.05.2023 по 31.08.2023 з боку відповідача позивачці нарахована, але не виплачена заробітна плата у загальному розмірі 314 942,26 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок сум належних до виплати [PERSON] від 12.05.2023 №284/077-9д, довідкою про розрахунок сум належних до виплат [PERSON] від 12.10.2023 №077/284-27, розрахункові листи з січня 2022 року по вересень 2023 року. У зв`язку із викладеним та посилаючись на ст.ст. 115-117 КЗпП України, просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.11.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засіданні не з`явилася, про місце, дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, до суду подала заяву у якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявку суду не повідомлено. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивачем щодо заочного розгляду справи заперечень не вказано, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач [PERSON] наказом №15-к від 27 травня 2021 року комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київський центр розвитку міського середовища» про прийняття на роботу була прийнята на роботу з 01 червня 2021 року на посаду головного бухгалтера (а.с. 6). Наказом комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київський центр розвитку міського середовища» від 28 квітня 2023 № 1-к, позивача було звільнено з посади першого заступника директора за угодою сторін на підставі п. 1 статті 36 КЗпП України на підставі заяви [PERSON] від 25.04.2023 (а.с. 7). Наказом (розпорядженням) комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київський центр розвитку міського середовища» №2-к від 01 травня 2024 року [PERSON] прийнято на роботу з 01 травня 2023 року на посаду головний бухгалтер з тривалістю робочого дня 8 год. 00 хв., оклад 10852,00 грн., надбавка за високі досягнення 50%, доплата за інтенсивність праці 12 % (а.с. 8). Відповідно до довідки Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київський центр розвитку міського середовища`про розрахунок сум належних до виплати [PERSON] від 12.05.2023 №284/077-9д, сума до виплат при звільненні - 241 181,76 грн., сума заборгованості при звільненні не виплачена (а.с. 9). Згідно з довідкою Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київський центр розвитку міського середовища`про розрахунок сум належних до виплат [PERSON] від 12.10.2023 №077/284-27 боргу підприємства по заробітної платі за період з 01.05.2023 на 31.09.2023 складає 76 760,50 грн., сума заборгованості не сплачена по теперішній час (а.с. 10). Так, відповідно до листа Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київський центр розвитку міського середовища» №077/284-29 від 02.11.2023, підприємство КП «Київміськрозвиток» підтверджує, що сума заборгованості із заробітної плати у розмірі 314 942,26 грн. станом на 02.11.2023 без відрахування обов`язкових платежів та внесків не виплачена. Окрім того, розмір заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості, що долучений додатком до листа Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київський центр розвитку міського середовища» №077/284-29 від 02.11.2023. Таким чином, з розрахунку заборгованості який наданий позивачем та перевірено судом у судовому засіданні, що позивачу була нарахована, але не виплачена, заборгованість із заробітної плати за період з 01.06.2021 по 28.04.2023 та з 01.05.2023 по 31.08.2023 становить 314 942,26 грн. Статтею 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно ч. 3 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. В умовах спрощеного режиму розмір заробітної плати визначається трудовим договором з урахуванням встановленого законом мінімального рівня оплати праці, а заробітна плата виплачується працівнику у строки, встановлені цією статтею, та визначені трудовим договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором. Згідно частин 4-6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через банки/небанківських надавачів платіжних послуг, які отримали право на відкриття і ведення обслуговування рахунків відповідно до Закону України «Про платіжні послуги», поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином будь-який факт невиплати у строк заробітної плати чи іншої суми розглядається як трудове порушення роботодавця по відношенню до працівника, якщо тільки такий факт порушення не спростований відповідно до положень закону. Разом з тим, доказів виконання роботодавцем обов`язку проведення розрахунку з працівником під час розгляду справи отримано не було. За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивачу порушено та підлягають захисту шляхом стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року справляння та сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем під час розгляду справи не було надано жодних доказів на спростування доводів позивача. При цьому, позивачем, належними, допустимими та достатніми доказами стягнення з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 314 942,26 грн.. У зв`язку із вище викладеним, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену нараховану заробітну плату у загальному розмірі 314 942,26 грн. Підсумовуючи викладене, виходячи з встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, якими регламентовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що з вищевикладених підстав позов підлягає задоволенню. Також в порядку, визначеному ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 3 149,42 грн.

Outcome: approved