Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 13.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 3163866, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит в сумі 3 000,00 грн строком до 13.10.2021, проценти за користування коштами (базова, фіксована ставка) встановлені в розмірі 1,99000%. 29.12.2021 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу № 29/12-2021, за яким ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором до відповідача. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений Договір факторингу № 10-03/2023/01, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитним договором до відповідача. Позивач, посилаючись на ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та умови кредитного договору, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 43 221,00 грн, судовий збір в розмірі 3 028,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.09.2021 між ТОВ «Маніфою» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 3163866, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит в сумі 3 000,00 грн строком до 13.10.2021, проценти за користування коштами (базова, фіксована ставка) встановлені в розмірі 1,99000% (а.с. 6-9). 29.12.2021 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу № 29/12-2021, за яким ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором до відповідача (а.с. 20-21). Вказане також підтверджується реєстром боржників до Договору факторингу та Витягом з нього (а.с. 23-24, 26). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений Договір факторингу № 10-03/2023/01, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитним договором до відповідача (а.с. 27-29). Вказане також підтверджується Додатком 1 до Договору факторингу та Витягом з нього (а.с. 31-33). Банк зі свого боку надав Позичальнику кредит в сумі 3 000,00 грн, що підтверджується довідкою № 2782_240206155631 від 06.02.2024 з сервісу онлайн платежів iPay.ua (а.с. 15). У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 15.03.2024 утворилась заборгованість в розмірі 43 221,00 грн, що складається з наступного: 3 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 40 221,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги (а.с. 18). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Під час розгляду справи встановлено та підтверджується наданими позивачем доказами, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд дійшов висновків про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеної заборгованості в загальному розмірі 43 221,00 грн. Щодо правничої допомоги, то суд зазначає наступне. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат надані наступні докази: копія договору № 02-01/2023 про надання юридичних послуг, укладеного 02.01.2023 між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 44-зворотний бік - 45); прайс-лист (а.с. 46); платіжна інструкція № 413000008 від 09.02.2024 на суму 51 000,00 грн (а.с. 47); заявка на надання юридичної допомоги № 1729 від 07.02.2024 на суму 13 000,00 грн (а.с. 48); акт № 2 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024 на суму 13 000,00 грн (а.с. 49). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial