Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої представник зазначив, що батькові заявника, [PERSON] , належав сертифікат на земельну частку (пай) серії ЗК № 0042344, яким посвідчувалося його право на земельну частку (пай) площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах у майні КСП «Бескид» с. Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області. Окрім того, батькові заявника, на праві власності належали земельні ділянки загальною площею 0,60 га, призначені для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовані в с. Верхній Студений. Матері заявника, [PERSON] , належав сертифікат на земельну частку (пай) серії ЗК № 0042345, яким посвідчувалося її право на земельну частку (пай) площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах у майні КСП «Бескид» с. Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області. Батько заявника, [PERSON] , помер [INFO] , разом із ним на день його смерті фактично проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] , а також фактично проживав, але не був зареєстрований син померлого, [PERSON] . Мати заявника, [PERSON] , померла [INFO] . Разом із нею на день її смерті фактично проживав, але не був зареєстрований її син, [PERSON] . Однак, у зв`язку з тим, що заявником, у встановлений законом строк, заяву про прийняття спадщини не подано і спадщину він не прийняв шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент смерті, оскільки місце реєстрації проживання заявника на момент смерті [PERSON] відмінне від місця реєстрації померлої, відкрити спадкову справу за майном померлої [PERSON] неможливо, а тому нотаріус рекомендувала заявнику звернутися до суду для вирішення питання щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої [PERSON] або встановлення факту прийняття спадщини. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даною заявою, в якій висловлено прохання встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із померлою [INFO] [PERSON] , на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 23 серпня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Представником заявника подано заяву з проханням розглядати справу без його участі та участі його довірителя. Від Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника сільської ради. Висловлено позицію за якою сільська рада визнає вимоги позову. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В абзаці 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 293\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~ ЦПК\~України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому\~порядку можуть\~бути встановлені\~також інші\~факти,\~від яких\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статей 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина 1 статті 1223 ЦК України). Як встановлено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заявник народився [INFO] в с. Верхній Студений Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими було зареєстровано 06.06.1965 виконкомом Нижньостуденівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис № 13 (а.с. 10, 11). Батькові заявника, [PERSON] , належав сертифікат на земельну частку (пай) серії ЗК № 0042344, виданий на підставі рішення Міжгірської районної державної адміністрації від 07.04.1997 № 197, яким посвідчувалося його право на земельну частку (пай) площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах у майні колективного сільськогосподарського підприємства «Бескид» с. Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області (а.с. 16). Окрім того, батькові заявника, [PERSON] , на праві власності належали земельні ділянки загальною площею 0,60 га, призначені для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовані в с. Верхній Студений, в т.ч. в урочищі «Біля хати» площею 0,038 га, в урочищі «Загорода» площею 0,4091 га, в урочищі «Ямка» площею 0,1520 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 024364, виданим 14.07.1997 Нижньостуденівською сільрадою (а.с. 17). Матері заявника, [PERSON] , належав сертифікат на земельну частку (пай) серії ЗК № 0042345, виданий на підставі рішення Міжгірської районної державної адміністрації від 07.04.1997 № 197, яким посвідчувалося її право на земельну частку (пай) площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах у майні колективного сільськогосподарського підприємства «Бескид» с. Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області (а.с. 22). Батько заявника, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Як вбачається з довідки старости сіл Нижній Студений та Верхній Студений Пилипецької сільради від 01.05.2024 № 394, померлий [INFO] [PERSON] , 1937 р.н., був постійним мешканцем [ADDRESS] . Разом із ним на день його смерті в [ADDRESS] фактично проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] , [INFO] , а також фактично проживав, але не був зареєстрований син померлого, [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Витяги зі Спадкового реєстру від 05.06.2024 № 77218889 та від 10.06.2024 № 77268041 свідчать про те, що [PERSON] на випадок смерті заповітів не залишав, спадкові справи до його майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 14, 15). Мати заявника, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 18). Як вбачається з довідки старости сіл Нижній Студений та Верхній Студений Пилипецької сільради від 01.05.2024 № 395, померла [INFO] [PERSON] , 1938 р.н., була постійною мешканкою [ADDRESS] . Разом із нею на день її смерті в [ADDRESS] фактично проживав, але не був зареєстрований її син, [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Факт спільного проживання заявника разом із [PERSON] на день її смерті в с. Верхній Студений, 656, також підтверджуються письмовими показами [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , які проживають по сусідству із дворогосподарством, що належало померлій [PERSON] в [ADDRESS] , відібраними адвокатом Рішком С. І. на підставі пункту 7 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», за їх добровільною згодою з метою подання їх в якості доказів у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с. 23, 24). Як свідчить витяги зі Спадкового реєстру від 05.06.2024 № 77219020 і № 77218947, [PERSON] на випадок смерті заповітів не залишала, спадкові справи до її майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадкових справ. На підставі викладеного та

Outcome: approved