Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

У травні 2024 року заявник звернувся до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 29.04.2023 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка має доньку від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Спільних дітей з [PERSON] не мають, але на даний час дружина заявника перебуває в стані вагітності. Від попереднього шлюбу заявник має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу, заявник зі своєю дружиною та її донькою фактично проживають однією сім`єю у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Рідний батько [PERSON] рішенням суду від 06.08.2021 позбавлений батьківських прав. Заявник не судимий, медичних показань для усиновлення не має, має роботу та стабільний заробіток, позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, відносини в родині доброзичливі, люб`язні. Зазначив, що дуже любить доньку своєї дружини, турбується про неї, створює умови для розвитку, утримує та виховує як рідну дитину; дівчинка повністю сприймає його як рідного батька, називає його татом. Тому вважає, що усиновлення ним дитини відповідатиме її та його інтересам. Ухвалою суду від 31 травня 2024 року провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити, з підстав наведених у заяві, а також вказав, що офіційно перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, яка згодна на усиновлення; дитину знає два роки, дівчинка називає його татом. Заінтересована особа - [PERSON] , яка є матір`ю дитини та дружиною заявника, у судовому засіданні заяву просила задовольнити. Серед іншого зазначила, що з трьох років дитина росла без батька, між біологічним батьком та дитиною немає ніякого спілкування, з появою у їх житті [PERSON] , донька почала називати його татом; дівчинка засмучена, що в неї інше прізвище та по-батькові; для неї, як матері дитини, це питання також важливе, бажає щоб фактичний батько був зазначений і в документах. Представник Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації у судовому засіданні підтримала позицію викладену у раніше поданому висновку органу опіки та піклування про доцільність усиновлення. Представник заінтересованої особи - Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, 05.07.2024 подав заяву про розгляд справи за відсутності представника Відділу (а.с.64). Вивчивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , громадянка України, а батьком - [PERSON] ; що підтверджується свідоцтво про народження дитини, виданого 24.07.2015 Кунцевським відділом ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви, наданого суду в копії разом з нотаріально посвідченим перекладом з російської на українську мову; згідно цього ж свідоцтва місце народження дитини вказано: м. Москва, Росія (а.с.29,30). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2021 у справі 243/4820/21, яке набрало законної сили 14.09.2021, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с.37-40). Мати дитини з 29 квітня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з заявником, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.22); надала нотаріально посвідчену заяву, у якій висловила згоду на усиновлення її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , а також не заперечувала проти включення запису про останнього, як батька, до актового запису про народження дитини (а.с.18). Оцінюючи можливість заявника бути усиновлювачем дитини суд враховує наступні обставини. Заявник [PERSON] судимостей не має, до кримінальної відповідальності не притягувався; за станом здоров`я протипоказань для усиновлення не виявлено (а.с. 19,25). 03.05.2024 проведено обстеження умов проживання родини заявника за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт, відповідно до якого умови проживання задовільні: в квартирі три кімнати, дві спальні, в наявності нові меблі та сучасна побутова техніка, посуд, білизна; у доньки [PERSON] окрема кімната з меблями, одягом на всі сезони, іграшками, та усім необхідним для життя та розвитку дитини. Стосунки в сім`ї доброзичливі, родина чекає ще на одну дитину. (а.с.10). За вищевказаною адресою зареєстроване фактичне місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , як внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою про взяття на облік ВПО (а.с.36). Заявник працевлаштований, отримує стабільних дохід (а.с.27), йому на праві власності належить певне нерухоме майно на території м.Одеса (а.с.23). Обставин, з якими закон пов`язує неможливість бути усиновлювачем, в ході розгляду цієї справи не встановлено. Згідно висновку органу опіки та піклування Новомосковської районної державної адміністрації від 03.05.2024, усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , заявником [PERSON] , відповідатиме інтересам дитини (а.с.33-34). Суд погоджується з таким висновком органу опіки та піклування та вважає, що усиновлення відповідатиме інтересам дитини. При цьому суд керується наступними правовими нормами. Згідно із вимогами ч.1 ст.207, ч.1 ст.208, ст.211 СК України, усиновленням є прийняття у свою сім`ю особи на правах доньки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновленою може бути дитина. Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа, віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Відповідно до вимог ч.1, 4 ст. 218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає у сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. У судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи дитина проживає у сім`ї заявника. За клопотанням заявника та матері дитини у судовому засіданні було з`ясовано думку дитини - [PERSON] , 2015 року народження, яка пояснила, що називає заявника татом, хоче щоб він її удочерив, а також хоче змінити своє ім`я та по-батькові. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 грудня 1991 року (далі - Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей ратифікованої Законом № 3017-VI від 15 лютого 2011 року, у кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Статтею 11 зазначеної Конвенції визначено, що унаслідок усиновлення дитина стає повноправним членом сім`ї усиновлювача (усиновлювачів) і має стосовно усиновлювача (усиновлювачів) та його або їхньої сім`ї такі самі права й обов`язки, як і діти усиновлювача (усиновлювачів), батьківство яких установлено законом. Усиновлювач (усиновлювачі) мають батьківську відповідальність стосовно дитини. Усиновлення припиняє правові відносини між дитиною та її батьком, матір`ю та сім`єю походження. Відповідно до вимог ч.2 ст.224 СК України, при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Враховуючи особу заявника, який може бути усиновлювачем та здатен створити стабільні та гармонійні умови для життя дитини; що заявник вже тривалий час фактично виконує батьківські обов`язки щодо дитини, суд приходить до висновку про задоволення заяви про усиновлення. Відповідно до ч.1 ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. У відповідності до вимог ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін; свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. В даному випадку свідоцтво про народження видано компетентним органам російської федерації. У листі Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 17.05.2024 вказано, що актовий запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зберігається в архівах російської федерації Кунцевським відділом ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви. У зв`язку з введенням військового стану відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 №64 та військової агресії рф проти України, внести зміни до актового запису вважається за неможливе; рекомендовано звернутися до суду (а.с.41). За вказаних обставин, суд вважає, що заява в частині зобов`язання відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану України внести в Державний реєстр актів цивільного стану громадян дані до актовий запису про народження дитини на підставі цього рішення також підлягає задоволенню. Згідно із ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ч.1 ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. На підставі викладеного,

Outcome: approved