Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

ТзОВ «ФК «Ріальто» діючи через свого представника звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №230610-62459-1 від 10.06.2023, станом на 12.04.2024, у розмірі 31250 грн. та судових витрат по справі, що складаються з судового збору 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу - 9000 грн. В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору №230610-62459-1 від 10.06.2023 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 150 днів (до 07.11.2023) шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». В порушення умов договору відповідач взятого на себе зобов`язання не виконала, суму кредиту та нараховані відсотки своєчасно не погасила, станом на 12.04.2024 року сума заборгованості за указаним кредитним договором становить 31250 гривень, з яких: 5000 гривень\~заборгованість за кредитом, 26250,00 гривень\~заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 10.06.2023 року по 07.11.2023 року включно. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Ухвалою суду від 30.04.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 30.04.2024 було задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до укладеного між ТзОВ «ФК «Ріальто» та [PERSON] договору №230610-62459-1 від 10.06.2023 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 150 днів (до 07.11.2023) шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.2 договору сторони погодили процентну ставку за користування кредитом 3,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Строк надання кредиту та строк дії договору відповідно до п.1.3. договору становить 150 днів. Відповідно до п.2.4.1. договору позичальник зобов`язується у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно з п.3.3. договору у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених цим договором, позичальник сплачує товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою -3,5% від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих позичальнику за цим договором за кожний день користування. Згідно з ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.10561\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Дослідженими у справі доказами встановлено, що кредитні кошти та проценти за їх користування відповідач у визначений договором строк не повернув та допустив прострочення виконання кредитного зобов`язання. З інформації яку було надано АТ КБ «Приватбанк» на ухвалу про витребування доказів, вбачається, що на [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] . З виписки по рахунку яка є додатком до відповіді АТ КБ «Приватбанк» вбачається, дійсно зарахування 10.06.2023 на карту відповідача 5000 грн. Згідно із наданим представником позивача ТОВ «ФК «Ріальто» розрахунком заборгованості станом на 12.04.2024 року сума заборгованості за указаним кредитним договором, остання становить - 31250 гривень, з яких: 5000 гривень\~заборгованість за кредитом, 26250 гривень\~заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 10.06.2023 року по 07.11.2023 включно. Цей розрахунок суми заборгованості щодо її складових відповідає умовам кредитного договору (п.1.1, п.1.2, п.1.3, п.3.3), доданого до нього графіку розрахунків та вимогам чинного цивільного законодавства України, через що сумніву судом не піддається. Крім цього, відповідач відзиву на позов не подав, наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не спростував і не заперечив, власного розрахунку не надав. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ними умов кредитного договору, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані позивачем докази, які відповідають критеріям належності, допустимості та достатності. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявлених вимог, тому позов підлягає повному задоволенню. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному\~статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду копію договору №02/06/2022 від 02.06.2022 про надання юридичних послуг, копію акту приймання-передачі наданих послуг №204 від 11.01.2024, копію платіжної інструкції про сплату витрат на правову допомогу. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 9 000,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою, поніс витрати на правничу допомогу, при цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved