Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-09 00:00:00

Адвокат Німець О.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , про зміну способу стягнення аліментів, який обґрунтовує тим, що 27 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Під час шлюбу народилася дочка [PERSON] [INFO] . 22.12.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області прийнято рішення про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 18 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (справа № 308/13674/15-ц). 30.09.2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області прийнято рішення про збільшення розміру аліментів, встановленого рішенням Ужгородського міськрайоннош суду Закарпатської області від 22.12.2015 року, а саме стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , в розмірі 1500/тисяча п`ятсот/грн., починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття(справа № 308/8627/19). При цьому, враховуючи, що розмір аліментів присуджених Відповідачу, менший ніж передбачуваний законом мінімум, позивач вважає, що наявні підстави для зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Крім цього, суми аліментів визначені судом недостатньо для забезпечення достатнього життєвого рівня, зокрема повноцінного харчування, нормального розвитку, витрат на одяг, лікарів, ліків і т.д. Дитина, [PERSON] , навчається в школі, відвідує додаткові уроки, займається спортом, що вимагає посиленого харчування у зв`язку із розумовим та фізичним навантаженням. На харчування дитини Позивач витрачає понад 1000 грн. в тиждень, що складає понад 4000 грн. щомісячно. В середньому на одяг та взуття Позивач витрачається понад 1000 грн. на місяць. Щодо інших витрат, таких як відпочинок, басейни, концерти, книжки, екскурсії на місяць становитимуть витрати понад 900 грн. Крім того, дитина має мобільний телефон, абонентська плата за які складає по 170,00 грн. щомісяця. Перукарські послуги на доньку складають по 200 грн. за одну стрижку, Дитина стрижеться 2 рази на місяць, тобто вартість за один місяць складає 400,00 грн. Дитині [PERSON] 11 років, вона знаходиться у підлітковому періоді, кожного дня вона отримує кишенькові кошти 50,00- 60,00 грн. (це одна пляшка простої води та булочка) тобто середній розмір додаткових витрат на дитину 30 денний місяць складає 1500,00 грн. Також, витрати на школу та клас, які Позивач здає батьківському комітету, складають близько - 200 грн. щомісячно у період навчального року. Отже, кожного місяця витрати на доньку [PERSON] складають понад 7270,00 грн. не враховуючи лікування у разі хвороби. Донька проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні в повній мірі. Звертаю увагу суду, що батька [PERSON] з батьком майже не спілкується. У 2016 році позивач звернулася до ДВС із заявою про примусове стягнення аліментів. Незважаючи на рішення суду, відповідач почав сплачувати аліменти лише з недавнього часу. Станом на сьогодні заборгованість становить 1788,99 грн. Таким чином, наявні підстави вважати, що у відповідача змінився матеріальний стан, однак, відомості про його доходи у позивача та у ДВС наразі відсутні. З урахуванням наведеного позивач просить суд: 1) змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.09.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] « [INFO] , з 1500 (тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; 2) починаючи з дня набрання рішення у даній справі законної сили припинити стягнення аліментів на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 09.2019 у справі № 308/8627/19. Відповідач не погоджуючись з позовними вимогами 01.08.2024 року подав до суду відзив на позовну заяву, зокрема щодо діючого розміру аліментів, що сплачується відповідачем вказує, що позивач самостійно визначила таку суму аліментів, подавши заяву про уточнення позовних вимог як свідчить сам текст судового рішення. Розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років (спільній донці повних сину повних 11 років) на сьогоднішній день складає 3196,00 грн. (з 01.07.2024), а відповідно гарантований мінімальний розмір аліментів становить 1598 грн. Згідно Розрахунку заборгованості по аліментах від 25.04.2024 року №17-49856662, доданого позивачем до позовної заяви сплата аліментів проводиться відповідачем систематично, вчасно, а з січня 2024 року відповідач проводить сплату на рівні 1600,00 грн. тобто більше ніж присуджено судом, та у відповідності до вимог ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином на сьогоднішній день обов`язок зі сплати аліментів відповідачем виконується належним чином і в повному обсязі. Щодо зміни способу стягнення аліментів відповідач вказує, що на сьогоднішній день розмір аліментів, що присуджений з нього визначено в твердій грошовій сумі. Позивачем жодним належним та допустимим доказом не доводиться вимога про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів як: наявність стабільного систематичного доходу відповідача, його офіційне працевлаштування, відсутність доходів в натурі, а тому підстав для зміни способу стягнення аліментів немає. Позивачем також жодним документом не доводиться задекларований в позовній заяві розмір щомісячних витрат на спільну доньку. Крім того, відповідач вказує, що брав і бере участь в утриманні та вихованні дитини, тим більше, що укладаючи шлюб з позивачкою в період перебування в шлюбі він також утримував її дитину від попереднього шлюбу і старався бути для неї справжнім батьком. Одночасно, відповідач не виключає та не ухиляється від участі в додаткових витратах для дитини. Зокрема відповідачем систематично перераховуються дитині на її картковий рахунок кошти для можливості поповнення телефонного рахунку, а також для кишенькових витрат, а також кошти як подарунок на день народження. Відповідач вказує, що станом на сьогоднішній день він в трудових відносинах з жодним підприємством, установою, організацією чи фізичною особою-підприємцем ні в Україні, ні за кордоном не перебуває, рівень доходів є несистематичним та мінливим. На сьогоднішній день він старається, враховуючи воєнний стан, працювати на сезонних роботах, що не завжди забезпечує достатні надходження грошових коштів та не гарантує жодної стабільності в фінансових ресурсах. В статусі фізичної особи-підприємця не зареєстрований. Також на його утриманні перебуває друга донька - [PERSON] [INFO] , народження в іншому шлюбі, в якому перебуває відповідач. Жодним документом, жодним доказом позивачкою не доводиться понесення нею щомісячних витрат на утримання спільної доньки, що декларуються в тексті позовної заяви, а тому такі є недоведеними. Витрати на лікування дитини, на відпочинок, басейни, концерти, екскурсії тощо не охоплюються поняттям аліментів та є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно і тільки у випадку якщо на день виникнення таких вже присуджено стягнення аліментів на дитину. З урахуванням наведеного у відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Німець О.М. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні таких з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом встановлено, що 27.09.2012 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2015 року справа № 308/13674/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області - розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Стягнуто із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. (сімсот гривень) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 18 листопада 2015 року і до досягнення нею повноліття. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.09.2019 року справа № 308/8627/19 збільшено розмір аліментів, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2015 року, а саме стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500/тисяча п`ятсот/грн., починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. 18.01.2016 року старшим державним виконавцем міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 308/13674/15 виданого 23.12.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментах відносно [PERSON] наданого Ужгородським міським відділом ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заборгованість по виконавчому листі станом на 01.05.2024 року складає 1788,99 грн. У свою чергу, відповідач у відзиві вказує, про відсутність станом на день розгляду справи у нього заборгованості по аліментам. Відповідач долучає до матеріалів справи довідку з monobank від 30.07.2024 року про рух коштів по картці, з якої вбачається поповнення з картки відповідача картки по операціям [NUMBER] , де в описі зазначено « [PERSON] » та «Донечка», а також поповнення мобільного по операціям Vodafone [NUMBER] . Проте, на переконання суду, вказані докази не можуть свідчити про відсутність заборгованості по аліментам. Належним доказом буде відповідна доказів з відділу ДВС. Разом з тим, відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.183 та ст.184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 Сімейного кодексу України , не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їх з позивачкою дитини визначено судом у розмірі 1500, 00 гривень щомісячно. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. 17.05.2017 року Президент України підписав ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", згідно якого внесено зміни до законодавчих актів України, згідно якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Беручи до уваги викладене, суд звертає увагу на те, що частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. Суд враховує, що заявлений позивачкою розмір аліментів 1/4 частина від всіх його видів доходів, щомісячно, є доведеним. Позивачкою доведено підстави для збільшення вже присудженого розміру аліментів, оскільки вона являється інвалідом ІІ групи з дитинства, ніде не працює, а дитина потребують належного харчування, медичного забезпечення, коштів для відвідування гуртків та покупку одягу, на що потрібно додаткові витрати, а відповідач окрім сплати аліментів в розмірі визначеному судом, участі у матеріальному утриманні дітей не приймає. Відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні не має, що свідчить про те, що останній має можливість сплачувати аліменти. Виходячи з викладеного, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1\\4 частини від всіх видів його доходу щомісячно, що дасть можливість забезпечити достатні та належні умови для проживання доньки. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов про зміну способу стягнення аліментів підлягає до задоволення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Що стосується питання про відшкодування витрат на правничу професійну допомогу, то слід зазначити наступне. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЩІК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на впорсни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає печальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В обґрунтування вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, надається копія договору про надання правничої допомоги №33-05/24 від 06.05.2024 року. Відповідно до опису виконаних робіт адвокатом за укладеним договором про надання правничої допомоги слідує, що ним виконані наступні роботи і вказана відповідна вартість годин/робіт, а саме: вивчення наданих клієнтом документів - 1 год. - 1000,00 грн., надання консультації клієнту - 3 години - 3000,00 грн., вивчення практики - 2 год. - 2000,00 грн., підготовка написання позовної заяви, подання її до суду - 4 год. - 4000,00 грн., всього 10000,00 грн. З огляду на вищезазначене, а також беручи до уваги відсутність заперечень відповідача щодо вказаного розміру правничої допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягнути понесені позивачем витрати на правничу правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial