Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Адвокат Ісмайлова А.В., яка діє в інтересах заявника [PERSON] , звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою, відповідно до якої просить встановити факт проживання заявника однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , в період часу з 2017 року по день смерті останнього, тобто по [INFO] . Короткий зміст та обґрунтування вимог [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Заявник звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з пропуском нею строку для подання такої заяви. Разом з тим, заявник вважає, що фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки до дня його смерті постійно проживала разом з ним однією сім`єю за однією адресою без реєстрації, що підтверджується актом обстеження №245. Крім заявника та її батька також разом з ними проживала і мати заявника. Заявник турбувалась про батьків, доглядала їх, готувала їжу, прала, прибирала в квартирі, допомагала їм у вирішенні усіх побутових питань. Крім того, батько заявника хворів і вона здійснювала за ним догляд, оскільки мати одна не справлялась. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з вказаною заявою, оскільки для отримання спадщини заявнику необхідно встановити факт її спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час його смерті. Рух справи у суді Заяву подано до суду 12.04.2024 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.04.2024 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.06.2024 року залучено у якості заінтересованої особи [PERSON] . Позиція учасників справи. Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі заявника, на вимогах заяви наполягають. Заінтересовані особи у судове засідання також не з`явились. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, зазначила, що проти вимог заявника вона не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, заперечення на заяву від нього на адресу суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування. За положеннями ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України\~(диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва серія [NUMBER] про укладення шлюбу, 05.08.1989 року в Палаці урочистих подій м.Олександрія було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області І.Стенюхіної від 04.04.2024 року №80/02-14, нотаріусом заявнику було повідомлено про те, що 05.01.2024 року на підставі заяви особи, на яку [PERSON] було складено заповіт, була заведена спадкова справа. Вона, заявник, як інвалід ІІІ групи, має право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, а також на майно, що неохоплене заповітом, але за умови подачі заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк. Оскільки заявником заяву про прийняття спадщини подано 04.04.2024 року, вона вважається такою, що спадщину не прийняла. За наявності поважної причини пропущення строку для прийняття спадщини нотаріусом рекомендовано заявнику звернутись до суду з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з ч. 1\~ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3\~ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.20 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 Цивільного кодексу України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з батьком [PERSON] на момент смерті останнього породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Згідно копії спадкової справи №01/2024, заведеної після смерті [PERSON] , останнім 08.09.2016 року було складено заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Стенюхіною І.В., зареєстровано в реєстрі за №2339, та згідно якого спадкодавець заповідав належну йому земельну ділянку площею 4,58 га, кадастровий номер 3520384100:02:000:0519, розташовану на території Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, [PERSON] . 05.01.2024 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Крім того, в матеріалах спадкової справи №01/2024 є заява [PERSON] від 04.04.2024 року, згідно якої остання зазначила, що пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з сімейними обставинами. При цьому, зазначила, що їй відомо про існування заповіту, тому вона бажає прийняти спадщину на обов`язкову частку у спадщині, оскільки є інвалідом ІІІ групи безстроково, крім того, на час смерті батька [PERSON] вона проживала разом з ним та матір`ю за однією адресою. Відповідно до копії пенсійного посвідчення серія [NUMBER] , [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності з загального захворювання, термін дії довічно. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 17.04.2024 року №302, [PERSON] , який помер [INFO] , з 1996 року і до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою з 1996 року і по теперішній час постійно проживає та зареєстрована його дружина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії акту обстеження місця проживання від 04.04.2024 року №245, комісією в складі старости Войнівського старостинського округу Ручйова М.Г. та сусідів [PERSON] , [PERSON] засвідчено, що [PERSON] на час смерті батька [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . За клопотанням представника заявника в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] які пояснили, що вони є сусідами батьків заявника та завжди підтримувала з ними добрі сусідські відносини. Заявник єдина дитина у своїх батьків. Вона має свою родину - чоловіка та двох синів. Оскільки обоє батьків заявника хворіли та потребували догляду вона стала проживати разом з ними за однією адресою. Мати заявниці більше року лежала в лікарні, а у батька була гангрена, тому [PERSON] здійснювала за ним постійний догляд. На час смерті батька [PERSON] проживала разом з батьками. Проаналізувавши пояснення заявника, свідків, матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved