Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області у справі № 341/1374/23 на користь [PERSON] за позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/8 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачку. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21.07.2023 року з нього стягуються аліменти на утримання його неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів. Також, рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2023 року з нього стягуються аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Позивач зазначає, що він виконував всі рішення суду добросовісно, проте на даний час в нього погіршився матеріальний стан, у зв`язку із тим, що він є годувальником непрацездатної матері, оскільки вона на пенсії, та є інвалідом І групи інвалідності, розмір пенсії якої є низьким, і прожити на неї літній людині неможливо. Тому половина його доходу йде на забезпечення належних умов проживання матері. Також позивач зауважує, що його дохід складає лише заробітна плата, яка на сьогоднішній день становить близько 14 000,00 грн. Його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, оплату житла, допомогу матері, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи. У зв`язку з чим, просить зменшити розмір стягнених аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі з 1/4 частини доходу до 1/8 частини. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 18 липня 2024 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечує проти задоволення позовних вимог позивача оскільки викладені ним доводи є такими, що не свідчать про зміну його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я. Відповідачка зазначає, що твердження позивача, як на одну із підстав зменшення розміру аліментів а саме: збільшення витрат на оплату комунальних платежів, купівлю одягу, ліків, продуктів харчування, є не коректним на її думку, оскільки у зв`язку із вказаними факторами, аналогічно в неї також зросли витрати на утримання дитини. Крім того, відповідачка зауважує, що у матері позивача є ще донька, яка в тому числі повинна піклуватися про свою матір. Також, позивачем не надано належних письмових доказів про фінансові витрати, які він поніс у зв`язку із хворобою матері. Відповідачка вказує, що отримуючи аліменти і власну заробітну плату, вона може забезпечити доньці проведення цікавого, пізнавального дозвілля, оплатити екскурсії, різні майстер класи для дітей, на належному рівні забезпечити лікування у разі потреби. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що має на утриманні мати, яка є інвалідом. Він несе всі витрати пов`язані з придбанням ліків, продуктів харчування, а оскільки ціни ростуть, а його заробітна плата не збільшується, у зв`язку із чим просить зменшити розмір аліментів з частини до 1/8 частини. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Також пояснила, що ціни ростуть, а тому витрати пов`язані з утриманням дітей потребують більшої грошової допомоги. Крім того, відповідачка зазначила, що у позивача є сестра, яка також має допомагати своїй матері. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2023 року № 341/1374/23 (2/341/385/23) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с.14/. Згідно довідки головного бухгалтера ПАТ «Івано-Франківськцемент» від 20.05.2024 року [PERSON] займає посаду складач поїздів 4 розр. та має офіційний дохід /а.с.8/. Як на одну з підстав зменшення розміру аліментів позивач посилається на той факт, що на його утриманні перебуває мати пенсіонер. Згідно витягу № 32 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.01.2024 року, [PERSON] зареєстрований із матір`ю [PERSON] 1959 року народження у [ADDRESS] /а.с. 12/. Як вбачається з наданих позивачем копій медичних документів, мати позивача, [PERSON] пенсіонерка, інвалід I групи/загальне захворювання, що підтверджується копію пенсійного посвідчення /а.с.9/. Відповідно до довідки №44 виданої КНП «Обласної клінічної лікарні Івано-Франківської обласної ради» від 20.01.2022 року, [PERSON] знаходиться на амбулаторному лікуванні у відділенні амбулаторного діалізу з 15.02.2016 року по даний час. Діагноз: хронічна хвороба нирок V стадії, корегована програмним гемодіалізом /а.с.10/. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 483, виданої КНП «Обласної клінічної лікарні Івано-Франківської обласної ради» від 14.04.2024 року, [PERSON] з 15.02.2016 року і по даний час знаходиться на амбулаторному лікуванні у Центрі нефрології, діалізу та трансплантації. Повний діагноз: гіпертонічна хвороба III ст., хронічна хвороба нирок V ст., корегована програмним гемодіалізом /а.с.11/. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. При розгляді позовів, про зменшення розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що предметом доказування у спорі щодо зміни розміру аліментів, які підлягають стягненню за рішенням суду, є зміна матеріального стану, сімейного стану платника аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них (платника аліментів або одержувача аліментів). При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього змінилось матеріальне становище, а саме на його утриманні знаходиться матір пенсіонерка, яка є інвалідом І групи, потребує належного матеріального забезпечення у зв`язку із станом здоров`я. Проте, позивачем не надано суду належних доказів, які б вказували на значне погіршення його матеріального становища. Як вбачається з довідки з місця роботи, позивач офіційно працює в ПАТ «Івано-Франківськцемент», має щомісячний стабільний дохід. Сукупний розмір доходу [PERSON] за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року (6 місяців) складає 176 395, 81 грн. Сума до виплати заробітної плати 91 498, 97 грн. /а.с.8/. Наявність у позивача на утриманні непрацездатної матері, на думку суду, не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, оскільки станом на дату постановлення судового рішення про стягнення аліментів, мати вже хворіла та знаходиться на амбулаторному лікуванні в КНП «ОКЛ ІФ ОР» з 2016 року, що підтверджується копією довідки №44 виданої КНП «Обласної клінічної лікарні Івано-Франківської обласної ради» від 20.01.2022 року. Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача про витрати пов`язані з утриманням ним своєї матері, оскільки матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження його грошових витрат на матеріальне утримання своєї матері (наприклад: платіжних чи інших фінансових / банківських документів про купівлю для матері ліків, продуктів харчування, жіночого одягу або інших витрат). Підстав для зменшення розміру аліментів, передбачених ст. 192 СК України суд також не вбачає, бо позивачем не надано доказів про зміну у бік погіршення, його матеріального стану, зміну його сімейного стану, погіршення саме його здоров`я, інше. Тому позовні вимоги про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частинами 8, 9 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Тобто, незважаючи на те що батьки дитини живуть окремо один від одного, вони зобов`язані брати участь у вихованні і утриманні своїх дітей, як зазначає стаття 157 СК, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно; стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» підкреслює батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей тощо. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Таким чином,

Outcome: dismissed