Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

29.07.2024 року [PERSON] , звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. У позові зазначила, що вона [PERSON] та [PERSON] , [INFO] розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 24.10.2017 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , який проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідного до виконавчого листа виданого Немирівським районним судом Вінницької області від 12.02.2016 року з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 08.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Слід зазначити, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Немирівського районного суду Вінницької області, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їхньої дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. На даний час їхня неповнолітня дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Відповідач [PERSON] , залишив без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні їхньої спільної дитини. [PERSON] , самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхньої дитини. \~ \~ \~ \~Оскільки, на момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання та не дійшли домовленості з відповідачем свого обов`язку утримувати неповнолітнього сина, вона вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки на даний час вона [PERSON] , не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. Станом на дату подання позову згідно зі ст.7 Закону «Про Державний бюджет на 2024рік»,з 1січня 2024року прожитковий\~мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років\~3196 гривень. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] , не з`явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, відзив на позовну заяву на адресу суду не надходило. За приписами ч. 2ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150,180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першої статті 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю\~позивачем у справі. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 12.02.2016 року у справі № 2/140-92/16 було стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Снітівка Летичівського району Хмельницької області, жителя с. Щедрова, Летичівського району, Хмельницької області, не працюючого на користь [PERSON] , [INFO] , жительки с. Медвежа Немирівського району Вінницької області, РНОКПП: [NUMBER] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 08.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, судом було враховано, розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, а також обов`язок з утримання дитини обох батьків. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини перевалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. З огляду на зміну матеріального стану отримувача аліментів, підтвердження наявного стабільного доходу відповідача, визначений попереднім рішенням суду розмір аліментів, який станом на даний час фактично дорівнює мінімальному розміру, який гарантований державою, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та задоволення її мінімально необхідних вікових потреб. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позов та збільшити розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя смт. Летичів, Хмельницького району, Хмельницької області, на підставі виконавчого листа від 12.02.2016 року, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів за встановлених обставин, буде відповідати вимогам розумності та справедливості щодо належного виконання відповідачем обов`язку з утримання своєї неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~Також з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved