Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

14 травня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі (однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, однак не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання даної заяви й до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 квітня 2022 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Наразі перебувають в процесу розірвання шлюбу. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Від надання матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач ухиляється. Про сплату відповідачем іншим особам аліментів їй не відомо. Спору з приводу батьківства дитини та місця її проживання між ними не має. Звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на дитину зумовлене необхідністю захисту її права на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, передано за підсудністю на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, передано за підсудністю на розгляд до Згурівського районного суду Київської області. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 01.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам визначено строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, направили до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності, проти позовних вимог та заочного рішення не заперечують. Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не направив, проте зі змісту поданої заяви вбачається, що відповідач визнає заявлені позовні вимоги. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що 27 квітня 2022 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований Лубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що 27 квітня 2022 року було складено актовий запис № 153 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с. 8 - копія свідоцтва про шлюб). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Лубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 04.08.2022 (а.с. 9). З копії акта обстеження житлово-побутових умов проживання громадянки [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] від 01.05.2024 вбачається, що зі слів сусідів, за вказаню адресою проживають: [PERSON] , її малолітній син - [PERSON] та батьки - [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною (а.с. 10). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини права на утримання, яке кореспондується із конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У зв`язку з вищенаведеним та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги фактично визнав і таке визнання позову прийняте судом, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Ціна позову 20118,00 грн. На підставі положень ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви про стягнення аліментів у розмірі 1211,20 грн на користь держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved