Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гавінська Мирослава Іванівна, у якому просять визнати за [PERSON] , право власності на 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 79,6 м2, житловою площею 53,0 м2, допоміжна площа 26,6 м2 з\~відповідною частиною\~господарських будівель\~та споруд,\~з яких\~на 1/5\~частину даного\~майна як\~членом колишнього\~колгоспного типу\~двору,\~на 1/10\~частину в\~порядку спадкування\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] та\~на 3/10\~частини в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~з яких\~1/5\~частина даного\~житлового будинку\~належала йому\~як члену\~колишнього колгоспного\~типу двору,\~а 1/10\~частина фактично\~успадкована [PERSON] \~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~але юридично\~не оформлена,\~а також\~визнати за [PERSON] та [PERSON] кожним як членами колишнього колгоспного типу двору, право власності на 1/5 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 79,6 м2, житловою площею 53,0 м2, допоміжна площа 26,6 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Крім того просять визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), площею 0,87 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території колишньої Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 031031, виданого Новоскварявською сільською радою 27 травня 1996 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 115, з яких право на 1/2 частку даної земельної частки (паю) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та право на 1/2 частку даної земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , але юридично не оформив. Свої позовні вимоги мотивують тим, що дошлюбним прізвищем [PERSON] було [PERSON] , а її батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , а [PERSON] є її рідним братом. Дошлюбним прізвищем позивача 2 [PERSON] було [PERSON] , а дошлюбним прізвищем позивача 3 [PERSON] було [ADDRESS] (до перейменування [PERSON] ) належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , а членами двору, [PERSON] , 1948 року народження, [PERSON] , 1977 року народження, [PERSON] , 1955 року народження, [PERSON] , 1989 року народження, які не втратили право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року, то відповідно їм належало по 1/5 частці даного двору. [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,7 га, а по уточнених даних площею 0,87 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Новоскварявської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина, в тому числі і на частку в житловому будинку [ADDRESS] та право на земельну частку (пай). Нею було складено заповіт на все майно в рівних частках [PERSON] , 1948 року народження, та [PERSON] , 1955 року народження. Зазначають, що [PERSON] та [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняли спадщину як спадкоємці за заповітом після смерті своєї матері, [PERSON] , оскільки були зареєстровані та постійно проживали з нею на день її смерті, тобто станом на 06 січня 2016 року. [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/2 від 1/5 , тобто успадкували по 1/10 частині будинку [ADDRESS] та по 1/2 частці земельної частки (паю) кожен як спадкоємці за заповітом. Внаслідок звернення [PERSON] приватним нотаріусом Гавінською Мирославою Іванівною було зареєстровано 14 вересня 2023 року після смерті [PERSON] спадкову справу № 84/2023, однак постановою за вихідним № 169/02-31 від 18 вересня 2023 року приватний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , що належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , та на 1/2 частку земельної частки (паю), площею 1,7 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Новоскварявської сільської ради народних депутатів Жовківського району Львівської області, оскільки [PERSON] не було подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, зокрема зазначено, що були інші члени колгоспного типу двору, а поданий сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) не відповідає затвердженій новій формі сертифіката на право на земельну частку (пай) відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина, в тому числі і на 1/5 частку в житловому будинку [ADDRESS] , яка належала йому як члену колишнього колгоспного типу двору, 1/10 частку даного будинку, яка ним фактично успадкована за заповітом після смерті матері, [PERSON] , але юридично не оформлена, а також на 1/2 частку земельної частки (паю), яка ним фактично успадкована за заповітом після смерті матері, [PERSON] , але юридично не оформлена. Так як заповіт від його імені не посвідчувався, позивач 1 [PERSON] є як рідна його сестра спадкоємцем за законом другої черги. [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину як спадкоємець за законом другої черги після смерті свого рідного брата, [PERSON] , оскільки була зареєстрована та постійно проживала з ним на день його смерті, тобто станом на 20 жовтня 2016 року. Внаслідок звернення [PERSON] приватним нотаріусом Гавінською Мирославою Іванівною було зареєстровано 14 вересня 2023 року після смерті [PERSON] спадкову справу № 85/2023, однак листом за вихідним № 39/02-14 від 26 лютого 2024 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гавінська Мирослава Іванівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки не було надано жодних документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на нерухоме майно та роз`яснено, що вона як спадкоємець може звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування щодо даного майна. Позивачі вказують, що право власності на колгоспний двір (житловий будинок) [ADDRESS] було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Новоскарявської сільської ради Жовківського району Львівської області. Стверджують, що ними не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на середню земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Як наслідок просять захистити їх права та задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 20 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 12 вересня 2024 року о 13 год. 45 хв. Витребувано від приватного нотаріуса Гавінської Мирослави Іванівни належним чином засвідчені копії копії спадкових справ № 84/2023, яка зареєстрована 14 вересня 2023 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та № 85/2023, яка зареєстрована 14 вер Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмові заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішення справи покладаються на думку суду. Третя особа, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гавінська Мирослава Іванівна, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса Гавінської Мирослави Іванівни надійшли належним чином засвідчені копії копії спадкових справ № 84/2023, яка зареєстрована 14 вересня 2023 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та № 85/2023, яка зареєстрована 14 вересня 2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивачів, представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач фактично не заперечує проти позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач 1 [PERSON] народилася [INFO] у селі Нова Скварява, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 22 травня 2001 року. Позивач 2 [PERSON] народилася [INFO] у селі Нова Скварява, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України № [NUMBER] , який виданий 19.06.2024 року органом 4628. Позивач 3 [PERSON] народилася [INFO] у селищі Куликів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 25 лютого 2005 року. Вкладеним у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № [NUMBER] , який виданий 13 серпня 2020 року Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), стверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 лютого 1974 року у виконавчому комітеті Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що було складено актовий запис № 3. З свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видане відділом ЗАГС м. Нестеров (після перейменування [INFO] , вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 02 серпня 1989 року було зроблено запис за № 87. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища йому [PERSON] , їй [PERSON] . Тобто з даного свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що дошлюбним прізвищем [PERSON] було [PERSON] , яке вона відновила після розірвання шлюбу. Викладеним у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19 жовтня 2023 року, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 вересня 1989 року у виконавчому комітеті Новоскарявської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що 02 вересня 1989 року було складено відповідний актовий запис № 16. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Тобто дошлюбним (дівочим) прізвищем позивача 1 [PERSON] було [PERSON] . З свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~яке видане\~повторно Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 13 вересня 2023 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що у виконавчому комітеті Новоскарявської сільської ради Жовківського району Львівської області 25 березня 1955 року було складено відповідний актовий запис №16. Її батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Викладеним у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , яке видане 17 серпня 1960 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Суд враховує, що [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] є тотожними іменами. Як наслідок судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідним братом та сестрою. Дошлюбним прізвищем [PERSON] , [INFO] , було [PERSON] , яке вона змінила внаслідок реєстрації шлюбу 05.10.2013 року шлюбу із [PERSON] у Самчиківській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 115. З рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 червня 2023 року, яке набрало законної сили, у справі № 444/1290/23, провадження № 2/444/578/2023, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 05.10.2013 року у Самчиківській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 115, розірвано. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Новоскварявською сільською радою 05 січня 1990 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження [INFO] було зроблено запис за № 1. Її батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Тобто дошлюбним прізвищем позивача 2 [PERSON] було [PERSON] . Викладеним у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , яке видане відділом РАЦС Жовківського РУЮ Львівської області 24 лютого 2005 року, стверджується, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] позивач 3 [PERSON] змінила на Голембйовська внаслідок реєстрації 23 жовтня 2004 року шлюбу із [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів 23.10.2004 року було зроблено відповідний актовий запис за № 108. З копії свідоцтва про право особистої власності, яке видане виконкомом Новоскарявської сільської ради 20.03.1990 року згідно рішення № 52 від 15.03.1990 року та записаного в реєстрову книгу за номером № [NUMBER] та з дубліката свідоцтва про право власності на будівлі, виданого 07.12.2000 року замість втраченого зазначеного вище свідоцтва, вбачається, що будинок [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] . Викладеним у довідці № 317, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 29 вересня 2023 року, стверджується, що колишню [ADDRESS] на основі рішення сесії Новоскварявської сільської ради № 16 від 20.01.2012 року. З довідки № 324, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 29 вересня 2023 року, вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта по господарського обліку № 54, станом на 30.06.1990 року належав до колгоспного типу двору, головою якого була [PERSON] , 1919 року народження, членами двору, [PERSON] , 1948 року народження, [PERSON] , 1977 року народження, [PERSON] , 1955 року народження, [PERSON] , 1989 року народження. Житловий будинок 1986 року побудови. Згідно ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~20\~від 22.12.1995\~року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх\~\~його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Виходячи з даних, так як будинок станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: [ADDRESS] , була [PERSON] , а членами двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які не втратили право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року, то відповідно їм належало по 1/5 частці даного двору. З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 031031, який 27 травня 1996 року виданий Новоскварявською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 115, вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,7 га, а по уточнених даних площею 0,87 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Новоскварявської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. [PERSON] померла [INFO] , про що 08 січня 2016 року було складено відповідний актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Новоскварявською сільською радою Жовківського району Львівської області 08 січня 2016 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на частку в житловому будинку [ADDRESS] та право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право, заповіла в рівних частках своїм дітям- [PERSON] , 1948 року народження, та [PERSON] , 1955 року народження. Даний заповіт 30 листопада 2009 року був посвідчений [PERSON] , секретарем Новоскарявської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 42. 23 липня 2020 року [PERSON] , секретарем Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області видано дублікат заповіту [PERSON] взамін втраченому заповіту. Дублікат заповіту зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області за № 18. З довідки № 327, яка видана 29 вересня 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що дублікат заповіту від імені [PERSON] , 1919 року народження, в Жовківській міській раді Львівського району Львівської області посвідчувався 23 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Викладеним у довідці № 319, яка видана 29 вересня 2023 року виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що [PERSON] , 1919 року народження, до дня смерті, [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (після зміни адміністративно-територіального устрою- Львівського) району Львівської області. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 328, яка видана 29 вересня 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] постійно проживала разом із матір`ю, [PERSON] , до дня її смерті, [INFO] , в [ADDRESS] та вели спільне господарство. Викладеним у довідці № 322, яка видана 29 вересня 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав разом із матір`ю, [PERSON] , до дня її смерті, [INFO] в [ADDRESS] та вели спільне господарство. З виписки з погосподарської кгиги № 1 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області станом на 06.01.2016 року № 318, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 29.09.2023 року, вбачається, що станом на 06.01.2016 року в будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто [PERSON] та [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняли спадщину як спадкоємці за заповітом після смерті своєї матері, [PERSON] , оскільки були зареєстровані та постійно проживали з нею на день її смерті, тобто станом на 06 січня 2016 року. [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/2 від 1/5 , тобто успадкували по 1/10 частині будинку [ADDRESS] та по 1/2 частці земельної частки (паю) кожен як спадкоємці за заповітом. Внаслідок звернення [PERSON] приватним нотаріусом Гавінською Мирославою Іванівною було зареєстровано 14 вересня 2023 року після смерті [PERSON] спадкову справу № 84/2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73956404 від 14 вересня 2023 року. Однак постановою за вихідним № 169/02-31 від 18 вересня 2023 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гавінська Мирослава Іванівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , що належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , та на 1/2 частку земельної частки (паю), площею 1,7 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Новоскварявської сільської ради народних депутатів Жовківського району Львівської області, оскільки [PERSON] не було подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, зокрема зазначено, що були інші члени колгоспного типу двору, а поданий сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) не відповідає затвердженій новій формі сертифіката на право на земельну частку (пай) відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801. [PERSON] помер [INFO] , про що 21 жовтня 2016 року було складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Новоскварявською сільською радою Жовківського району Львівської області 21 жовтня 2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на 1/5 частку в житловому будинку [ADDRESS] , яка належала йому як члену колишнього колгоспного типу двору, 1/10 частку даного будинку, яка ним фактично успадкована за заповітом після смерті матері, [PERSON] , але юридично не оформлена, а також на 1/2 частку земельної частки (паю), яка ним фактично успадкована за заповітом після смерті матері, [PERSON] , але юридично не оформлена. З довідки № 326, яка видана 29 вересня 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що заповіт від імені [PERSON] , який помер [INFO] , в Жовківській міській раді Львівського району Львівської області не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] і нотаріусом. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину внаслідок спільного проживання чи внаслідок звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, з матеріалів справи не вбачається, судом під час розгляду справи не встановлено. Суд враховує зазначене позивачами, що [PERSON] був неодруженим, дітей не мав. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивач 1 [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , як наслідок є спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] .. Викладеним у довідці № 320, яка видана 29 вересня 2023 року виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що [PERSON] , 1948 року народження, до дня смерті, [INFO] , був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . З довідки № 321, яка видана 29 вересня 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала разом із рідним братом [PERSON] , до дня його смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та вели спільне господарство. З довідки № 330, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 29.09.2023 року, вбачається, що станом на 20.10.2016 року, на день смерті [PERSON] , 1948 року народження, в житловому будинку будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] , 1955 року народження, сестра, [PERSON] , 1960 року народження, швагер, [PERSON] , 1989 року народження, племінниця, [PERSON] , 2014 року народження, племінниці син, [PERSON] , 2015 року народження, племінниці син. Тобто [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину як спадкоємець за законом другої черги після смерті свого рідного брата, [PERSON] , оскільки була зареєстрована та постійно проживала з ним на день його смерті, тобто станом на 20 жовтня 2016 року. Внаслідок звернення [PERSON] приватним нотаріусом Гавінською Мирославою Іванівною було зареєстровано 14 вересня 2023 року після смерті [PERSON] спадкову справу № 85/2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73956538 від 14 вересня 2023 року. Однак листом за вихідним № 39/02-14 від 26 лютого 2024 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гавінська Мирослава Іванівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки не було надано жодних документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на нерухоме майно та роз`яснено, що вона як спадкоємець може звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування щодо даного майна. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із довідки № 5671, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 11.12.2023 року, вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок [ADDRESS] , зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого 07.12.2000 року замість втраченого свідоцтва, виданого виконкомом Новоскварявської сільської ради 20.03.1990 року згідно рішення № 52 та записаного в реєстрову книгу за № 109. Згідно нового адміністративно-територіального устрою України село Нова Скварява належить до Жовківської територіальної громади Львівського району Львівської області. Відповідно до частини 3\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV\~речові права на нерухоме майно\~та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року,\~визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК України\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином право власності на колгоспний двір (житловий будинок) [ADDRESS] було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Новоскарявської сільської ради Жовківського району Львівської області. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Суд бере до уваги, що позивачі зазначають, що у них відсутній правовстановлюючий документ на частку майна померлої [PERSON] та померлого [PERSON] З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 17 листопада 2023 року, та з довідки-характеристики № 5672, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 11.12.2023 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , вбачається, що рік побудови житлового будинку 1987, загальна площа житлового будинку 79,6 м. кв., житлова площа 53,0 м. кв., допоміжна площа 26,6 м. кв. Допоміжні приміщення: два коридори, кухня, санвузол. При будинку є сарай та споруди, огорожа. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.\~80\~ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. [PERSON] ще за життя необхідно було зареєструвати свідоцтво про право на спадщину за законом, отримати на своє ім`я сертифікат на земельну частку (пай) нового зразка, який затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801, однак вона цього не зробила. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачами не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на середню земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач 1 [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом щодо 1/2 частини майна після смерті [PERSON] , оскільки крім неї спадкоємцем за заповітом був також [PERSON] , який прийняв фактично спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , але юридично таку не оформив. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем на день її смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після її смерті. Крім [PERSON] спадкоємцем за заповітом щодо іншої 1/2 частини майна після смерті [PERSON] був [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом із спадкодавцем на день її смерті, не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після її смерті. І так як [PERSON] , яка померла [INFO] , належала на праві власності 1/5 частина житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд як голові колгоспного типу двору, а тому право позивача 1 [PERSON] на спадкування 1/2 частки даного майна, тобто 1/10 (1/2 від 1/5) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок суд приходить до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на 1/10 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того суд враховує, що спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на право на 1/2 частку земельної частки (паю), розміром 1,7 га, а по уточнених даних 0,87 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на право власності на середню земельну частку старого зразка, позивач 1 [PERSON] не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на дану земельну частку (пай) нового зразка, який не може бути виданий на ім`я [PERSON] , оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Водночас право [PERSON] на дану земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом старого зразка. Як наслідок є всі підстави для визнання за [PERSON] права на 1/2 частку земельної частки (паю) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Аналогічно, тобто 1/10 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд та 1/2 частка земельної частки (паю) було фактично успадковано [PERSON] за заповітом після смерті [PERSON] , однак юридично ним не оформлено своїх спадкових прав. Крім того [PERSON] належала на праві власності 1/5 частина житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членові колгоспного типу двору. Позивач 1 [PERSON] як спадкоємець другої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла спадщину після його смерті, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем на день його смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після його смерті. Як наслідок суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності 3/10 частини (1/5 частина належна [PERSON] як члену колгоспного типу двору+ 1/10 частина фактично ним успадкована за заповітом, але юридично не оформлена після смерті [PERSON] ) житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того позивач 1 [PERSON] , позивач 2 [PERSON] , позивач 3 [PERSON] були членами колгоспного типу двору [ADDRESS] станом на 30.06.1990 року та до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору та наведених обставин справи за ними кожним підлягає визнанню право власності на 1/5 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членами колишнього колгоспного типу двору. Сумарно за [PERSON] підлягає визнанню право власності на 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд, а саме на 1/5 як членом колишнього колгоспного типу двору, 1/10 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , 3/10 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , який фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , але юридично таку не оформив. Також за [PERSON] підлягає визнанню право на 1/2 частку земельної частки (паю) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , та на 1/2 частку земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , який фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , але юридично таку не оформив. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Outcome: approved