Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

01 травня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 13 вересня 2019 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір № 396126-КС-001 про надання кредиту шляхом направлення товариством пропозиції (оферти) та акцептуванням її відповідачем через телекомунікаційну систему одноразовим ідентифікатором G-1312, який був надісланий на мобільний номер телефону відповідача. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 24 000 грн зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою, що становить 0,86587576 % за кожен день користування кредитом. Товариство виконало свої зобов`язання за договором кредиту, натомість відповідач своє зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 10 квітня 2024 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 57 758,29 грн, що складається з 23 584,38 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 31 856,76 грн - сума прострочених платежів по процентах, 2 317,15 грн - сума прострочених платежів за комісією. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь 57 758,29 грн заборгованості за договором кредиту та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 07 травня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач заяв, клопотань відзиву не надав, про причини неявки суд не повідомив. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611,625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Так, 13 вересня 2019 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір № 396126-КС-001 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Вказаний договір був укладений шляхом подання відповідачем заявки на отримання кредиту через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://bizpozyka.com/ та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-1312. З візуальної форми послідовності дій клієнта слідує порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення, а саме: 13 вересня 2021 року о 14:24:04 відповідач здійснив вхід в особистий кабінет; 13 вересня 2021 року о 14:24:05 товариство отримало інформацію про статус клієнта; 13 вересня 2021 року о 14:44:39 відповідач здійснив передачу інформації обраних ним умов кредиту; 13 вересня 2021 року о 14:44:40 товариство надало паспорт споживчого кредиту та здійснило запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорту споживчого кредиту; 13 вересня 2021 року о 14:45:35 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту; 13 вересня 2021 року о 14:45:45 товариство сформувало шаблону оферту; 13 вересня 2021 року о 14:46:54 товариство надіслало запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання договору; 13 вересня 2021 року о 14:47:01 відповідач здійснив запит на відправку шаблону акцепту; 13 вересня 2021 року о 14:47:23 відповідач підписав договір; 13 вересня 2021 року о 14:47:28 товариство сформувало інформаційне повідомлення про успішне підписання договору, відправило документи на електрону пошту відповідача та здійснило відображення документів у особистому кабінеті відповідача (а.с. 40). В підтвердження укладення вказаного договору позивач надав: паспорт споживчого кредиту (а.с. 11-12), пропозицію укласти договір (оферта) № 396126-КС-001 про надання кредиту від 13 вересня 2021 року (а.с. 13-14), прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 396126-КС-001 про надання кредиту від 13 вересня 2021 року (а.с. 27-28), договір № 396126-КС-001 про надання кредиту від 13 вересня 2021 року (а.с. 23-24), анкету клієнта (а.с. 29) та Правила надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (а.с. 30-30). Відповідно до умов кредитного договору, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 24 000,0 грн на строк 24 тижні, тобто до 28 лютого 2022 року, на умовах сплати процентів за фіксованою процентною ставкою, що становить 0,86587576 % за кожен день користування кредитом, та комісії у розмірі 3 600,0 грн. Орієнтована загальна вартість наданого кредиту становить 52 800,0 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка 3599,19 процентів. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів (п. 1 кредитного договору). Відповідно до п. 2 кредитного договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Сторонами в пункті 3 договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Згідно п. 13 кредитного договору, інші умови цього правочину регулюються Правилами надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", які є невід`ємною частиною договору. Усі нерегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України. В якості доказу виконання ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" своїх зобов`язань за кредитним договором позивачем надано платіжне доручення № 443474382 від 13 вересня 2021 року, відповідно до якого на банківську картку [NUMBER] перераховано 24 000 грн. Разом з тим, згідно листа АТ "Оксі Банк" [PERSON] не являється клієнтом АТ "Оксі Банк" та відповідно, банківська картка [NUMBER] за період з 13 вересня 2021 року по 28 лютого 2022 року АТ "Оксі Банк" не випускалась. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт зустрічного виконання ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" умов кредитного договору, зокрема в частині надання позики та перерахування грошових коштів відповідачу. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь боргу задоволенню не підлягають. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed