Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-15 00:00:00

10.06.2024 року до суду надійшла зазначена позовна заява, а 11.06.2024 року уточнена позовна заява. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,47 га, яка розташована на території колишньої Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області (нині Чорнянського старостинського округу Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області) та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №031403 від 17.03.2003 року. [PERSON] залишила заповіт, яким вказану земельну ділянку заповіла йому. Про наявність вказаного заповіту він дізнався лише на початку 2024 року, коли йому було про це повідомлено представником старостинського округу. 25.04.2024 року він отримав заповіт та поштовим зв`язком надіслав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Пантілєєвої І.П., однак у листі приватним нотаріусом йому було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Вказаний строк ним було пропущено у зв`язку з тим, що йому не було відомо ні про смерть [PERSON] , ні про існування вищевказаного заповіту. Тому він просив визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тривалістю у шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, в листі нотаріуса однією з причин неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину було зазначено, що прізвище спадкодавця у свідоцтві про смерть - « [PERSON] » не співпадає з прізвищем у державному акті на право на земельну ділянку - « [PERSON] ». На думку позивача, вказана помилка в написанні прізвища [PERSON] виникла через неуважність працівників, оскільки протягом життя [PERSON] її прізвище в різних документах зазначалось російською мовою як « [PERSON] » та « [PERSON] », а українською мовою як « [PERSON] » та « [PERSON] ». При цьому, при видачі паспорта у 1996 році її прізвище українською мовою було зазначено як « [PERSON] », і в розпорядженні «Про затвердження вартості земельної частки /паю/\~ та її розміру в умовних кадастрових гектарах в КСП ім.Шевченка» її прізвище зазначено вірно « [PERSON] », а в Рішенні «Про затвердження матеріалів надання земельної частки (паю) в натурі» - помилково зазначено « [PERSON] », що потягло за собою таку ж помилку і в державному акті на право приватної власності на землю, який видавався на підставі сертифікату. Тому позивач просив встановити факт належності [PERSON] вищевказаного державного акту на право приватної власності на землю, який має для нього юридичне значення, оскільки надасть можливість прийняти спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою від 14.06.2024 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 29.07.2024 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.59/. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшли клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує /а.с.57, 85/. Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] /а.с.18/. У державному акті на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №031403 на земельну ділянку площею 3,47 га, розташовану на території колишньої Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області (тепер Чорнянського старостинського округу Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області), зазначено, що на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Чорнянської сільської ради від 25.12.2001 року №70 він виданий [PERSON] [INFO] /а.с.22/. При цьому, [PERSON] , 1919 року народження, яка проживає в с.Дігори Красноокнянського району Одеської області, склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області [PERSON] 28.12.2006 року, яким земельну ділянку, розміром 3,47 га, належну їй згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №031403 заповіла [PERSON] , [INFO] /а.с.20/. Розпорядженням Красноокнянської районної державної адміністрації №233 від 23.08.1996 року «Про затвердження вартості земельної частки /паю/ та її розміру в умовних кадастрових гектарах в КСП ім.Шевченка, затверджено розрахунки вартості земельної частки /паю/ та її розміру в умовних кадастрових гектарах в КСП ім.Шевченка та госпрозрахунковому бюро при відділі земельних ресурсів надано розпорядження підготувати до видачі сертифікати в термін до 28.08.1996 року. /а.с.40/ Як вбачається з зазначеного розрахунку вартості земельної частки /паю/ та її розміру в умовних кадастрових гектарах в КСП ім.Шевченка, кількість осіб, які мають право на земельну частку /пай/ складає 180 чоловік, згідно зі списком, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю /а.с.41-42/. У списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка Красноокнянського району Одеської області за №50 значиться «Вінницька» Мотрона Варламівна /а.с.43-45/. При цьому, у додатку до Рішення Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області №4 від 24.02.1999 року «Про затвердження матеріалів надання земельної частки (паю) в натурі» значиться про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД №0080344 на ім`я [PERSON] /а.с.46-49/. За інформацією, наданою Відділом №6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, згідно наявних у відділі Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 року, державний акт на право приватної власності на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] від 17.03.2003 року зареєстрований за №224. Зазначена земельна ділянка не внесена до автоматизованої системи державного земельного кадастру, кадастровий номер не присвоєно. При цьому, у складі документації із землеустрою, яка наявна у Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель, на підставі якої сформовано вищевказану земельну ділянку та видано державний акт, наявне рішення Чорнянської сільської ради від 25.12.2001 року за №70, яке і є підставою для виникнення права власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] . Відомості щодо прізвища [PERSON] , які вказані в зазначеному рішенні, повністю відповідають записам, вказаним у вищевказаному державному акті на право приватної власності на землю /а.с.25/. За повідомленням Подільської райдержадміністрації Одеської області від 16.05.2024 року, рішення Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області від 25.12.2001 року №70, до архівосховища не надходило /а.с.39/. У погосподарських книгах с.Дігори Чорнянської сільської ради №1 за 1986-1990 р.р., №1 за 1991-1995 р.р., які заповнені російською мовою, значиться « [PERSON] , [INFO] », « [PERSON] , [INFO] » /а.с.28-29, 30-31/. У погосподарській книзі №1 с.Дігори Чорнянської сільської ради за період з 1996 по 2000 р.р., яка заповнена українською мовою, значиться [PERSON] , [INFO] , а в погосподарській книзі за 2001-2005 р. значиться [PERSON] , [INFO] /а.с.32-33, 34-35/. У паспортній книзі Чорнянської сільської ради за період з 1994 по 1997 р.р. значиться мешканка с.Дігори Красноокнянського району Одеської області [PERSON] , 1919 року народження, паспорт [NUMBER] , виданий 01.10.1996 року /а.с.26-27/. Згідно з копіями форм №1 (заяв про видачу паспорта), які складені російською мовою, вказаний паспорт [NUMBER] виданий 01.10.1996 року на ім`я « [PERSON] », 1919 року народження. Зазначений паспорт був виданий на підставі паспорта [NUMBER] , який був виданий 25.10.1980 року, у зв`язку з паспортизацією. /а.с.61, 62/. Таким чином, судом встановлено, що при видачі паспорта у 1980 році прізвище [PERSON] російською мовою було зазначено як « [PERSON] », як і при обміні паспорта на паспорт громадянина України у 1996 році, тобто з подвоєнням букви «н». При цьому, протягом життя [PERSON] її прізвище в різних документах зазначалось російською мовою як « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », а також українською мовою як « [PERSON] », « [PERSON] », тобто в деяких документах були допущені помилки, шляхом незастосування подвоєння букви «н», зокрема у державному акті на право приватної власності на землю серія [NUMBER] , який виданий на ім`я « [PERSON] , тоді як у свідоцтві про смерть та заповіті її прізвище зазначено вірно « [PERSON] . Таким чином, суду надано достатньо доказів, які підтверджують факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №031403, виданого Чорнянською сільською радою 17.03.2003 року на підставі рішення Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області від 25.12.2001 року №70 на ім`я « [PERSON] », а тому, враховуючи, що встановлення вказаного факту має для позивача юридичне значення, оскільки надасть можливість реалізувати свої справа щодо прийняття спадщини за заповітом, суд приходить до висновку про задоволення цієї частини позовних вимог. Що стосується позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Позивач звертався до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка надійшла до нотаріуса 08.05.2024 року та на підставі вказаної заяви до Книги обліку спадкових справ внесено запис про відкриття спадкової справи. Разом з тим, оскільки з моменту смерті [PERSON] минуло більше 6-ти місяців, то позивачу було роз`яснено про необхідність звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, за результатами розгляду поданих документів нотаріусом встановлено, що прізвище у державному акті - « [PERSON] » не відповідає прізвищу спадкодавця у свідоцтві про смерть - « [PERSON] », у зв`язку з чим неможливо встановити належність [PERSON] земельної ділянки /а.с.23/. Як вбачається з наданої приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П. копії спадкової справи №146/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини після смерті останньої звертався лише позивач [PERSON] . Відомості щодо наявності інших спадкоємців, в тому числі осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, в зазначеній спадковій справі відсутні /а.с.65-75/. Згідно з довідкою Чорнянського старостинського округу Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області №461 від 23.04.2024 року, [PERSON] , 1919 року народження, згідно погосподарської книги №1 за 2006-2010 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ), дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1954 року до дня смерті [INFO] . Малолітні, неповнолітні, непрацездатні та інші особи разом з покійною на день її смерті не проживали та не були зареєстровані /а.с.19/. Згідно із ст.1270 ЦК України строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 16 жовтня 2007 року. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Таким чином, зважаючи на те, що позивачу не було відомо ні про смерть [PERSON] , ні про наявність заповіту, яким [PERSON] заповіла йому зазначену земельну ділянку, суд вважає за можливе визнати причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними. Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 21 вересня 2020 року у справі №130/2517/18. Тому, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, а також враховуючи відсутність інших осіб, які б претендували на спадкове майно, суд вважає за можливе в цій частині позов задовольнити та, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який він пропустив з поважних причин. Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється.

Outcome: approved