Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», третіми особами зазначивши Приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М., Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В., в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, і зареєстрований в реєстрі за №205571, про стягнення з боржника [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у сумі 27 921,38; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого напису №205571, вчиненого 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, стосовно [PERSON] . Стягувачем за даним виконавчим написом вказано ТОВ «Вердикт Капітал». Постанову про відкриття виконавчого провадження, як і будь-які інші документи позивач не отримував. Про дані обставини позивач дізнався випадково, встановивши застосунок «ДІЯ». Так, 18.12.2023 року представником Позивача було подано адвокатський запит вих. № 18/12/23-3 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. з метою отримання інформації та документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису, 26.12.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. було надано запитувану інформацію. Між тим, в наданих нотаріусу матеріалах не можуть міститись та не містяться докази того, що між позивачем та відповідачем було взагалі укладено будь-який договір, зокрема, кредитний. Виконавчим написом посвідчено договір між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] , але не між ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] . Жодних інших договорів до виконавчого напису не надано відповідачем. Відтак нотаріусу не міг бути наданий посвідчений нотаріально документ, який встановлює наявність у позивача непогашеної заборгованості перед відповідачем. Отже, нотаріус, не перевіривши безспірність фінансовоївимоги відповідача, не повідомив позивача, про те, що до нього звернулися з заявоюпро вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли позивач не міг жоднимчином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і, відповідно, нотаріус не мавправа вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність тапідстави вимог кредитора. На підставі вищевикладеного, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 18.03.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній цивільній справі, призначено судове засідання. Між тим, ухвалою суду від 02.04.2024 року клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі №639/1515/24 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Забезпечено проведення подальших судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивача [PERSON] - [PERSON] , яка зареєстрована у системі «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса - [INFO] 09.04.2024 року на адресу суду від представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просить розглянути справу в його відсутність та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на законодавчі положення та висновки Верховного Суду, зокрема, стосовно того, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком, тому нотаріус не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, які в даному випадку були надані. Крім того представник відповідача у відзиві вказує, що позивачу як боржнику направлялась відповідна претензія. 24.07.2024 року адресу суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Тимофеєвої Ю.А. надійшла відповідь на відзив, в якій остання підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. В судове засідання 18.09.2024 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] - адвокат Тимофеєва Ю.А. подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 050,00 грн. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволення позову у повному обсязі, а також клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, яка орієнтовно була визначена в позові в розмірі 40000,00 грн., посилаючись на неспівмірність суми стягнення за виконавчим написом та відшкодування правової допомоги. Треті особи приватний нотаріуса КМНО Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, також про причини неявки суд не сповістили. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 22.06.2021 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №205571, яким пропонується стягнути із [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», якому ПАТ «Родовід Банк» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №23 від 04.07.2019 р. за Кредитним договором №Ск-1080-030423/9-2008 від 16.09.2008 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] Пропонується стягнути з [PERSON] за період з 04.07.2019 року по 28.05.2021 року включно суму у розмірі: 10 909,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 512,38 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, а також плата за вчинення цього виконавчого напису, загальна заборгованість становить 27 921,38 грн. (а.с. 15). Надана суду копія Кредитного договору №Ск-1080-030423/9-2008 від 16.09.2008 року, укладеного між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] свідчить про те, що договір не був нотаріально посвідченим (а.с.12-14). 06.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] з примусового виконання вказаного виконавчого напису №205571 від 22.06.2021 року (а.с. 16-17). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. За приписами ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» закріплено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зазначене узгоджується з висновком, якого дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. В даному випадку оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.06.2021 року за Кредитним договором №Ск-1080-030423/9-2008 від 16.09.2008 року, однак під час розгляду справи відповідачем не доведено, що нотаріусу надавався на час вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору та відповідні докази підтвердження безспірності заборгованості, в тому числі її відповідний розрахунок. Крім того позивач оскаржує заборгованість, отже така заборгованість не є безспірною. Зазначені обставини відповідно до закону є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - слід задовольнити у повному обсязі, визнавши таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №205571, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» грошових коштів у сумі 27 921,38 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Разом з тим, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 15.12.2023 року між адвокатом Тимофеєвою Ю.А. та [PERSON] був укладений договір про надання правничої допомоги №12.23-2. Позивачем сплачено за надання правової допомоги суму у розмірі 12 050,00 грн., яка відповідає детальному розрахунку вартості правової допомоги за та акту виконаних робіт, підписаному клієнтом та адвокатом і наданим суду. З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст. 133, 137 ЦПК України, суд у зв`язку з задоволенням позовних вимог приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката на користь позивача у розмірі 12 050,00 грн., які вважає співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг, а заперечення відповідача з приводу їх розміру - необґрунтованими. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1 073,60 грн. (а.с.1) Враховуючи викладене,

Outcome: approved