Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

13.06.2024 через систему «Електронний суд» [PERSON] в особі представника адвоката Зінченка М.В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) про відшкодування майнової і моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначав, що він є власником транспортного засобу марки Nissan Rouge, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 02.08.2023 о 19:44 год. у м. Запоріжжі по пр. Соборному, біля буд. 171, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі транспортних засобів Toyota Land Cruiser, державний реєстраційний номер [NUMBER] з причепом ОДАЗ «Одисей», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Nissan Rouge, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2023 у справі № 335/7451/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв`язку із відсутністю у [PERSON] полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач на підставі п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі Закон № 1961) звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП. За наслідками проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля позивача спеціалістом оцінювачем складено звіт № 1390 про оцінку автомобіля позивача станом на 02.08.2023, яким встановлено вартість матеріального збитку, завданого позивачу, що дорівнює вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, та становить 261\~445,42 грн. МТСБУ сплатило позивачеві суму розміром 160\~000 грн. Отже, з відповідача на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою розміром 101\~445,42 грн. Крім того, позивачеві внаслідок ДТП було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, спричинених хвилюваннями, необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого побуту внаслідок відсутності можливості користуватись транспортним засобом. Моральну шкоду позивач оцінює у 15\~000 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду розміром 101\~445,42 грн., моральну шкоду розміром 15\~000,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору розміром 968,96 грн. та 2\~422,40 грн. (а.с. 316). Третя особа МТСБУ в особі представника [PERSON] у відзиві на позов (поясненнях) просило відмовити в задоволенні позову, оскільки МТСБУ виконало свій обов`язок з відшкодування шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, а саме перерахувало позивачеві 160\~000 грн. в якості регламентної виплати страхового відшкодування (а.с. 99103) Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи, встановлено строки для подання заяв по суті справи, перше судове засідання призначене на 30.07.2024 на 11:00 год. Копію вказаної ухвали було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням за адресою його зареєстрованого місця проживання, однак, конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» від 06.08.2024. Позовна заява з доданими до неї документами була представником позивача направлена відповідачеві за адресою його зареєстрованого місця проживання до звернення до суду із позовом, що підтверджується долученими до позовної заяви копіями квитанції поштової служби «Е-Пост» № 1181415 від 13.06.2024, опису вкладення у конверт (а.с. 79-80). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Оскільки копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилались відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останньому 06.08.2024 були у встановленому порядку вручено копію вищезазначеної ухвали. У встановлений ухвалою від 17.06.2024 відповідач не подав відзиву на позов. Представник третьої особи одержав копію вищезазначеної ухвали шляхом доставки до Електронного кабінету в системі «Електронний суд» 18.06.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с. 91). Позовна заява з доданими до неї документами була представником позивача направлена третій особі шляхом доставки до Електронного кабінету в системі «Електронний суд» (а.с. 8182). 29.07.2024 до суду надійшов відзив МТСБУ на позовну заяву, який розцінюється судом як пояснення третьої особи щодо позову відповідно до вимог ст. 181 ЦПК України. Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням, однак конверт з відправленням повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 24.08.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання у день проставлення вказаної відмітки у поштовому повідомленні. Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, висловленою у позовній заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 02.08.2023 о 19:44 год. у м. Запоріжжі по пр. Соборному, біля буд. 171, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі транспортних засобів Toyota Land Cruiser, державний реєстраційний номер [NUMBER] з причепом ОДАЗ «Одисей», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Nissan Rouge, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Власником автомобіля Nissan Rouge, державний реєстраційний номер [NUMBER] , є позивач [PERSON] . Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2023 у справі № 335/7451/23, 3/335/2629/2023, яка набрала законної сили 31.10.2023, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 850,00 грн. (а.с. 1923). Цією постановою встановлено, що порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку із наслідками ДТП. Дана постанова є обов`язковою для суду відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). На підтвердження розміру заподіяної шкоди, завданої позивачеві внаслідок ДТП, позивачем надано Звіт № 1390 станом на 02.08.2023 про оцінку автомобіля Nissan Rogue, реєстраційний номер [NUMBER] , складений спеціалістом-автотоварознавцем, оцінювачем [PERSON] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Rogue, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових на дату оцінки 02.08.2022 складає 261\~445,42 грн. (а.с. 2435). Позивач з метою отримання страхового відшкодування, враховуючи, що автомобіль відповідача не був застрахованим згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, звернувся до МТСБУ із відповідною заявою. За наслідком розгляду звернення позивача. МТСБУ прийняло рішення про відшкодування позивачу шкоди розміром 160\~000 грн., про що повідомило позивача листом № 3-01б/39508 від 04.12.2023 (а.с. 78). 04.12.2023 МТСБУ перерахувало [PERSON] вказану суму згідно з платіжною інструкцією № 978670 (а.с. 106). За положеннями частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961 страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:\~а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам\~пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~- відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, з відповідача на користь позивача в порядку ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню різниця між фактично завданою шкодою розміром 261\~445,42 грн. і сплаченою МТСБУ сумою страхового відшкодування 160\~000 грн., що становить 101\~445,42 грн. і відповідає заявленим позовним вимогам. При цьому, суд не бере до уваги заперечення проти позову, наведені у відзиві МТСБУ, оскільки за змістом цього відзиву МТСБУ фактично зазначає підстави для здійснення виплати позивачеві 160\~000 грн. та доводить виконання цього обов`язку з боку МТСБУ. Заперечень щодо обґрунтованості позовних вимог до [PERSON] відзив МТСБУ не містить. Окрім того, МТСБУ просить у цьому відзиві відмовити у задоволенні вимог до МТСБУ, однак позивач жодних вимог у межах даної справи до МТСБУ не пред`являв. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди розміром 15\~000 грн. суд вважає частково обґрунтованими, виходячи з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У цій справі встановлено наявність усіх обов`язкових елементів для відшкодування шкоди, у тому числі й моральної. Як вказує позивач, моральна шкода, спричинена йому, полягає у душевних хвилюваннях, необхідності витрачати додаткові зусилля на відновлення транспортного засобу, позбавленні на певний час можливості користуватися транспортним засобом. Відповідач під час розгляду справи відзиву на позов не подав, обґрунтованих заперечень проти позовних вимог про стягнення моральної шкоди не навів та доводів позивача на засадах змагальності цивільного судочинства не спростував. Суд, оцінюючи обставини, які свідчать про спричинення моральної шкоди позивача, враховує, що виходячи з обсягу пошкоджень автомобіля позивача внаслідок ДТП, який зафіксований у звіті № 1390 станом на 02.08.2023 про оцінку автомобіля Nissan Rogue, реєстраційний номер [NUMBER] , автомобіль, дійсно, не міг нормально експлуатуватися позивачем. Крім того, експлуатація такого пошкодженого транспортного засобу заборонена відповідно до Правил дорожнього руху. Відсутність можливості користуватися своєю власністю, а саме автомобілем, тривалість його ремонту та необхідність у зв`язку із цим вчиняти певні дії, пов`язані з оцінкою, зверненням до МТСБУ, зверненням до СТО, на переконання суду не могло не вплинути на звичний спосіб життя позивача та не спричинити йому психологічного дискомфорту. Позивачеві були спричинені моральні страждання, душевні та психічні хвилювання також і внаслідок того, що відповідач ухилявся від добровільного відновлення порушених прав позивача. У добровільному порядку відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на відшкодування позивачеві як матеріальної, так і моральної шкоди. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. За таких обставин, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що відповідною компенсацією позивачеві моральної шкоди, що завдана неправомірними діями відповідача, буде сума у розмірі 5\~000,00 грн., яка визначена судом з урахуванням обсягу заподіяних моральних страждань, тривалості заподіяння моральної шкоди, необхідністю позивача докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, а також інших негативних наслідків. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення різниці між страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту автомобіля розміром 101\~445,42 грн., відшкодування моральної шкоди розміром 5\~000,00 грн. Отже, в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що складає 806,66 грн. (33,3% від 2\~422,40 грн.) за позовними вимогами немайнового характеру (про відшкодування моральної шкоди, які судом задоволені частково) та 968,96 грн. за позовними вимогами майнового характеру (які судом задоволені повністю), тобто загальним розміром 1\~775,62 грн. (а.с. 1, 2).

Outcome: partial