Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-22 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» обґрунтовує тим, що 22.04.2021 року між ТОВ «Займер» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 188932 про надання фінансового кредиту, який відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до кредитного договору відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності було надано кредит, який відповідач зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума виданого кредиту: 3000,00грн., дата надання кредиту: 22.04.2021р., строк кредиту: 19 днів, стандартна процентна ставка: 2% в день або 730% відсотків річних. Кредитні кошти було перераховано на вказані реквізити платіжної картки № [NUMBER] . 17.02.2022р. між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступає ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема до [PERSON] . Зазначає, що станом на 25.06.2024р. загальний розмір заборгованості становить 15240,00 грн., який складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 12240,00 грн. Позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 188932 від 22.04.2021р., проте станом на дату подачі позову вимога відповідачем не виконана. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Також позовна заява містить орієнтовний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу на суму 12922,40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 31.07.2024 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не надсилав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Стороною позивача через систему «Електронний суд» надано заяву вх. №3585/24-Вх від 20.08.2024р. про відшкодування витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. та заяви від 20.08.2024 та від 23.09.2024, в яких сторона позивача позовні вимоги підтримала. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 188932 від 22.04.2021р. ТОВ «Займер» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) уклади даний договір, предметом якого є надання кредиту на суму 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, який позичальник зобов`язується повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Від клієнта Договір підписано електронним підписом AV4266. Згідно п. 1.2 Договору кредит надається строк на 20 днів, тобто до 11.05.2021р. Згідно п. 1.3 процентна ставка становить 730 % річних від суми кредиту з розрахунку 2% (проценти) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Згідно п.1.4 Договору кредит надається у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом ( [NUMBER] у Договорі). Пунктом 1.5 Договору передбачено комісію у розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Згідно п. 2.1 договору повернення та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно графіку розрахунків, які є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 2.2 Договору Сума кредиту, комісія за використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня ( у разі наявності) складають заборгованість за договором. Згідно п. 2.3 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту ( перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом ( зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 188932 є Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, відповідно до якого строк на який надано кредит: 20 днів, сума кредиту: 3000,00 грн., сума комісії за користування системою: 15% - 450,00 грн., фіксована процентна ставка за день користування: 2%, сума нарахованих процентів за користування кредитом: 1200,00 грн., сума нарахованої пені (у разі наявності прострочення) 5%, до сплати всього 4650,00 грн. Від клієнта Додаток № 1 підписано електронним підписом AV4266. Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «Займер» (без зазначення дати та номеру) акцепт договору № 188932 від 22.04.2021р. укладеного позичальником [PERSON] з ТОВ «Замер» (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювався в інформаційно-телекомунікаційній системі http://www.cly.com.ua. Одноразовий ідентифікатор KL4266, дата відправки ідентифікатора позичальнику 22.04.2021р., номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор 683057908. Згідно інформаційної довідки № 3559/05 від 20.05.2024р. ТОВ «Платежі онлайн» 22.04.2021р. було видано кредит у сумі 3000,00 грн. який перераховано на платіжну картку PRIVAT BANK [NUMBER] . Відповідно до договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022р., укладеного між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ ЕАПБ» (Фактор) та ТОВ «Займер» (Клієнт), фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт відступає фактору своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (Додаток №1 до цього Договору). Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022р., ПІБ [PERSON] , ІПН [NUMBER] , [INFO] , номер договору 188932, дата укладення договору: 22.04.2021р., дата закінчення договору 11.05.2021р., сума виданого кредиту: 3000, залишок по тілу кредиту: 3000, залишок по відсотках 15240, серія та номер паспорта [NUMBER] . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 188932 ПІБ [PERSON] , заборгованість перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за договором № 188932 від 22.04.2021р. станом на 21.05.2024р. складає 15240,00 грн. та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 12240,00 грн. Прострочена заборгованість за комісією, строкова заборгованість за сумою кредиту, строкова заборгованість за комісією та строкова заборгованість за процентами - 0,00 грн. Згідно копії вимоги про виконання зобов`язання за кредитним договором б/н від 21.05.2024р. ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» вона адресована [PERSON] та містить вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором № 188932 від 22.04.2021р. у сумі 15690,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вказаним Кредитним договором позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] усунувся від виконання передбачених договорами обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками у сумі 15240,00 грн., з яких 3000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 12240,00грн. заборгованість за відсотками. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов відповідачем [PERSON] не надано. Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею204\~ЦК України визначено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного, суд погоджується з заявленими позовними вимогами, наданим позивачем розрахунком заборгованості та вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 188932від 22.04.2021р. у розмірі 15240,00 грн. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено повністю то відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України,з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2422,40 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. На підтвердження понесених витрат відповідача на правову допомогу до матеріалів позову додано копію договору про надання правової допомоги б/н від 29.12.2024р., копію акту про надання правової допомоги від 19.08.2024р., опис вкладень у цінний лист та список згрупованих відправлень, Укрпошти, рахунок № 19.08.2024-77 від 19.08.2024р. та платіжну інструкцію №3 1935 від 19.08.2024р. Згідно договору про надання правової допомоги між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. сторони визначили предмет договору у виді правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених договором. Пунктом 1.2 Договору визначено види правової допомоги. Згідно п. 3.1 Договору вартість правової допомоги обчислюється, виходячи з фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата) та розраховується, виходячи з вартості години роботи адвоката, як встановлюється сторонами у розмірі 2000,00 грн. Згідно п. 3.3 Договору факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт ( наданих послуг) який містить детальний опис виконаних адвокатом робіт та здійснених ним витрат. Відповідно до копії акту про отримання правової допомоги сторони погодили надання послуг: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в межах кредитного договору №188932 від 22.04.2021р., кількість годи;1, вартістю однієї години: 2000,00 грн. на загальну суму 2000,00грн.; - Складення та подання до суду позовної заяви (підготовки доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики, кількість годин: 2,5, вартістю однієї години 2000,00 грн. на загальну суму 5000,00грн.; - інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг ЄДРСР» щодо процесуального статусу судової справи: кількість годин 1,5, вартістю однієї години 2000,00 грн. загальна сума:3000,00 грн.; - канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції на суму 500,00 грн. Загальні витрати згідно вказаного акта становлять 10500,00 грн. Згідно опису вкладень у цінний лист та списку згрупованих повідомлень (№7 списку) вбачається направлення [PERSON] за адресою: [ADDRESS] цінного листа 19.08.2024р. масою 60 грн. Відповідно до копії рахунку адвоката Пархомчука С.В. від 19.08.2024р. ним надано правничу допомогу згідно Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023р. на суму 10500,00 грн. З копії платіжної інструкції №3 1935 від 19.08.2024р. вбачається перерахування коштів від ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на рахунок [PERSON] у сумі 10500,00 грн., як оплата за правничу допомогу згідно рахунку 19.08.2024-77 Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023року. Відповідно до\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, на яку, зокрема посилався представник позивача, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладно, вказаний позов було подано шляхом його направлення через систему «Електронний суд», а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно вказаного переліку. Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 6000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

Outcome: approved