Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-16 00:00:00

16 липня 2024 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРАЛЬНИЙГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» /далі ПрАТ/, яким просить стягнути відповідно до ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України 470 000,00 грн. моральної шкоди, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності (а.с.1-2). В обґрунтування вказує, що в період роботи у шкідливих умовах праці тривалий час дробильником технологічної служби дробильної фабрики на ПрАТ, ним отримані хронічні професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої-третьої стадії (пиловий бронхіт другої-третьоїстадії, емфізема легень другої-третьої стадії), група Е. ЛН третього ступеня, які, відповідно до акту розслідування від 23.02.2022, виникли з вини роботодавця. Згідно висновку МСЕК від 12.04.2022 вперше позивачу була встановлена 3-тя група інвалідності та 45% втрата професійної працездатності безстроково. У зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я, був вимушений проходити стаціонарні лікування, а згодом, за рішенням ЛКК, позивача було направлено на повторний огляд МСЕК. При повторному огляді, висновком обласної МСЕК№2 від 11.06.2024 позивачу була визначена стійка втрата професійної працездатності внаслідок професійного захворювання у розмірі 65% безстроково. За висновком МСЕК йому рекомендовано санаторно-курортне та медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення. Вважає, що йому не було забезпечено безпечних умов праці, він втратив працездатність, виконуючи тривалий час роботи в напружених та шкідливих умовах праці. Виходячи з характеру захворювань позивач неодноразово знаходився на лікуванні. Позивача турбує задишка при мінімальному фізичному навантаженні та ходьбі, напади утрудненого дихання до 2-4 рази на добу, які виникають як при фізичному навантаженні, так і спонтанно, незалежно від часу доби, частіше - сильний кашель з виділенням невеликої кількості слизового вязкого харкотиння, рідше - приступоподібний кашель, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальну слабкість, підвищену втому, запаморочення, головний біль, погіршення мови та зниження слуху на обидва вуха, постійний шум у голові та у вухах, біль у хребті, задишка за шкалою ММРД - 2 бали, ТОХ - 22 бали. Значну частину часу він витрачає на підтримання свого здоров`я, що порушує його нормальні життєві зв`язки. При цьому позивач розуміє, що стан його здоров`я не відновиться навіть при лікуванні, і це додає йому ще більшого морального пригнічення та призводить до постійних переживань. Вважає, що шкода завдана не тільки йому особисто, а і його сім`ї. Через погіршення стану здоров`я не може матеріально забезпечувати свою сім`ю як раніше, і навпаки сам потребує фізичної та моральної допомоги від своїх близьких. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.07.2024 року, в якій зазначено, що розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу роз`яснено право відповідно до ч.1 ст.278 ЦПК України та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву і всі письмові та електронні докази. В підсистемі "Електронний суд" 22.07.2024 представникові відповідача [PERSON] за його заявою надано доступ до матеріалів справи, з якими у останнього є можливість ознайомитися. 24.07.2024 в суд надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с.46-86) разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу. Представник відповідача позов не визнає в повному обсязі, у відзиві вказує, що позивач був попереджений про шкідливість умов праці; за роботу в шкідливих умовах позивач отримував пільги та компенсації, підвищену оплату праці та додаткові відпустки. Відповідач забезпечував позивача під час роботи засобами індивідуального захисту органів дихання. Тривалість роботи позивача в шкідливих умовах залежить від самого працівника і лише працівник несе відповідальність за наслідки свого вибору. Працюючи в шкідливих умовах, позивач сам повинен дбати про свій стан здоров`я. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що позивач, не зважаючи на явні ознаки ушкодження здоров`я та періодичне проходження лікування, продовжував працювати у шкідливих умовах, і жодного разу не заявляв про порушення зі сторони відповідача умов його праці. Усвідомлюючи ризик виникнення професійного захворювання, позивач умисно тривалий час не повідомляв адміністрацію ПрАТ «Центральний ГЗК» про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або менш важку працю, у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я. З медичної документації вбачається, що позивач відчував симптоми захворювань ще за декілька років до встановлення стійкої втрати працездатності, проте продовжував працювати в шкідливих умовах, не дивлячись на застереження лікарів, і звільнився у зв`язку з виходом на пенсію. Також позивач щорічно успішно проходив обов`язкові профілактичні медичні огляди та визнавався придатним до роботи. І предстаник відповідача, враховуючи викладене, просить надати оцінку даному факту шляхом винесення окремої ухвали. Крім того, вважає що позивачем не надано доказів спричинення шкоди, не обґрунтовано розмір моральної шкоди, сума не відповідає вимогам розумності та справедливості, просить відмовити в задоволенні позову. Також, представник відповідача вважає, що заявлена сума на відшкодування моральної шкоди підлягає оподаткуванню, тобто податки слід стягнути з позивача у разі задоволення позовних вимог. Однак, позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 25.07.2024 представник відповідача ПрАТ «Центральний ГЗК» - Львов А.Л. надав суду письмове клопотання про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, оскільки виходячи зі складності справи, потрібно вирішити питання щодо необхідності призначення експертизи, виклику свідків, вважає необхідним оглянути в судовому засіданні оригінали доказів (вх.№13069). Разом з тим суду подано окремі заяви про призначення розгляду справи в режимі відеоконференції власними технічними засобами представником відповідача (вх№13070) та про витребування у позивача доказів (вх№13071, вх№13073). 29.07.2024 в суд надійшли додаткові пояснення представника відповідача (а.с.123-131), в яких просять суд при визначенні розміру відшкодування також зважити на скрутний матеріальний стан відповідача та його вклад в обороноздатність держави. 09.08.2024 в суд надійшло клопотаня представника відповідача про часткове закриття провадження (а.с.145-154). Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.07.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів відмовлено, частково задоволено клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням представником відповідача власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення за посиланням на веб-порталі Судової влади України. В судовому засіданні 17.09.2024 суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про часткове закриття провадження (вх№14021 від 09.08.2024). Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. В судовому засіданні позивач не був присутнім, подав заяву про розгляд справи за його відутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 143). В судовому засіданні представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечував у повному обсязі, підтримав наданий суду відзив на позовну заяву. Вислухавши думку предствника відповідача, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Працюючи дробильником технологічної служби дробильної фабрики з 07.11.2000 по 31.08.2020, [PERSON] виконував роботи з керування, обслуговування дробарок та іншого гірничозбагачувального устаткування при збагаченні та транспортуванні гірничої маси, брав участь в роботах з ремонту, монтажу, демонтажу гірничозбагачувального устаткування. 31.08.2020 - звільнений у зв`язку із виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6-8). Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 23.02.2022 встановлено, що внаслідок недосконалості технології збагачення руди, мавши місце порушень роботи системи вентиляції та режимів експлуатації гірничозбагачувального устаткування, підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони та шуму, рівень якого перевищував нормативний (а.с.18). Згідно акта розслідування хронічного професійного захворювання від 23.02.2022 (а.с.16-19), позивачу [PERSON] встановлені хронічні професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В. ЛН другого ступеня. Позивачу вперше встановлена 3-тя група інвалідності з 04.04.2022 та 45% втрати професійної працездатності безстроково, із яких: 30% - ХОЗЛ, 15% - туговухість, згідно висновку МСЕК від 12.04.2022р., де також зазначено, що позивачу протипоказані важка фізична праця в умовах виробничого пилу та шуму; рекомендовано медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.20-21). При повторному огляді позивачу підтверджена 3-тя група інвалідності та встановлено 65% втрати професійної працездатності з 29.04.2024 безстроково, із яких: 45% - ХОЗЛ, 20% - туговухість, згідно висновку МСЕК від 11.06.2024р., де також зазначено, що позивачу рекомендовано санаторно-курортне та медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.22). \~ \~ \~ \~З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Ст.ст.21, 28, 34 даного Закону було передбачено обов`язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей. Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте Конституційний Суд України вважає,що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання не конституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішенні спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу [PERSON] внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв`язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини. Так, згідно зі ст.153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. На власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 23.02.2022 (а.с.16-19), встановлені хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання є: хімічні фактори - перевищення в повітрі робочої зони гранично-допустимої концентрації пилу переважно фіброгенної дії із вмістом вільного діоксиду кремнію від 10% до 70% в 3,1 рази (6,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3); шум еквівалентний рівень шуму на 9 дБА перевищує гранично допустимий рівень (89 дБА при ГДР 80 дБА). Умови виробничого середовища та важкість праці дробильника відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості (а.с.17,18). Позивач працював в умовах впливу шкідливих факторів понад 19 років. Визначаючи розмір\~моральної шкоди,\~суд вважає,\~що слід\~врахувати роз`яснення\~п.9\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995р.,\~з подальшими\~змінами,\~"\~Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди",\~відповідно до\~якого,\~розмір відшкодування\~моральної шкоди\~суд визначає\~в межах\~заявлених вимог\~залежно від\~характеру та\~обсягу заподіяних\~позивачеві моральних\~і фізичних\~страждань,\~з урахуванням\~в кожному\~конкретному випадку\~ступеня вини\~відповідача та\~інших обставин.\~Зокрема,\~враховується характер\~і тривалість\~страждань,\~стан здоров`я\~потерпілого,\~тяжкість отриманого\~захворювання,\~істотність вимушених\~змін у\~його життєвих\~і виробничих\~стосунках,\~конкретні обставини\~по справі,\~характер моральних\~страждань і\~наслідки,\~що наступили. При встановленні розміру моральної шкоди суд враховує характер захворювання, пов`язаного з обмеженням в пересуванні та фізичними навантаженнями, фізичними і моральними стражданнями позивача [PERSON] у зв`язку з цим, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках. Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються висновком МСЕК, медичними висновками, виписками із медичної карти хворого, епікризами хворого (а.с.12-15, 20-37) позов слід задовольнити частково та стягнути з ПрАТ на користь позивача 300 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною. Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з ПрАТ на користь держави судовий збір в сумі 3000,00 грн. На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial