Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-12 00:00:00

27.08.2024 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, і на весь період непрацездатності [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що 15.04.2004 уклала з [PERSON] шлюб, який в подальшому було розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2011 року у справі № 2-1190/11. У шлюбі в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка згідно довідки до Акта огляду МСЕК серія 12ААБ за № 727633 від 31.01.2023р. є інвалідом першої групи «А» з дитинства, та потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. З висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідності І групи внаслідок психічного розладу № 71 від 14.02.2023р. донька [PERSON] має обмеження у самообслуговуванні та самостійному пересуванні, спілкуванні та здатності контролювати свою поведінку. З довідки про склад сім`ї № 007670/10-2023, а також з витягів з реєстру територіальної громади вбачається, що вона проживає разом з донькою [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] , [INFO] згідно висновку судово-психіатричного експерта № 1367 від 19.12.2023р. страждає хронічним психічним розладом у вигляді важкої розумової відсталості з емоційно-вольовими порушеннями і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.06.2024р. у справі № 442/6767/23 її визнано недієздатною, а її призначено опікуном над нею. Отже, донька [PERSON] хоч і є повнолітньою, але за станом здоров`я вона є непрацездатною, та водночас потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. Відповідач проживає від них окремо та зовсім не приймає участі в утриманні їхньої доньки, жодним чином не допомагає в догляді та нагляді за нею, а також у допомозі. У той же час, відповідач є працездатний, тому має можливість працювати і отримувати дохід. Відтак має можливість приймати участь в утриманні доньки [PERSON] . Разом з тим, їй самостійно важко утримувати їхню доньку, оскільки внаслідок її хвороби, вона змушена займатись її доглядом, що позбавляє її можливості влаштуватися на роботу та мати самостійний заробіток, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки. Судом було вжито належних заходів задля виклику відповідача в судове засідання з розгляду даної справи по суті шляхом направлення йому судових повісток за адресою місця проживання. Будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України, вважає останнього належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно правил\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що 15.04.2004 сторони уклали шлюб, який розірвано 09.06.2011, що підтверджується рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №2-1190/11. У шлюбі в сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Згідно довідки до Акта огляду МСЕК серія 12ААБ за № 727633 від 31.01.2023р. [PERSON] є інвалідом першої групи «А» з дитинства, та потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. З висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідності І групи внаслідок психічного розладу № 71 від 14.02.2023р. [PERSON] має обмеження у самообслуговуванні та самостійному пересуванні, спілкуванні та здатності контролювати свою поведінку. З довідки про склад сім`ї № 007670/10-2023, а також з витягів з реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір`ю - [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.06.2024 [PERSON] визнано недієздатною та [PERSON] призначено її опікуном. Положеннями частин восьмої-дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку). Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Таким чином, [PERSON] є непрацездатною особою у зв`язку з наявність в неї першої групи інвалідності з дитинства. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що спільна донька сторін знаходиться на утриманні позивачки, така є її опікуном. Відповідач не надає допомогу на утримання доньки, доказів того, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти, відповідачем суду не надано. Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню повнолітньої непрацездатної доньки покладено на обох батьків, однак відповідач допомоги на утримання доньки не надає, [PERSON] , яка є інвалідом першої групи з дитинства та визнана судом недієздатною, проживає разом з матір`ю, яка є її опікуном та самостійно несе витрати на її утримання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З позовом до суду позивач звернулася 27.08.24. Таким чином, строк з якого необхідно присудити аліменти необхідно відліковувати від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд, враховуючи норми ст. 182 СК України, дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 27.08.2024 і до зняття І групи інвалідності з [PERSON] . Зазначений розмір аліментів визначений з урахуванням вимог статей 182, 200 СК України та відповідає принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин та цивільного судочинства і необхідності захисту інтересів особи з інвалідністю з дитинства. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved