Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Савенок В. Г. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Подана заява обґрунтована тим, що [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики. 22.07.2024 Деснянським районним судом міста Києва по справі № 754/1357/24 ухвалено заочне рішення про задоволення позову [PERSON] частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором безвідсоткової позики від 24.12.2019 у розмірі 249108,54 грн., що еквівалентно 6558,94 доларі СІЛА, 3 % річних у розмірі 967,77 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2500,76 грн. Вказане заочне рішення Деснянського районного суду міста від 22.07.2024 по справі № 754/1357/24 представник позивача адвокат Савенок В. отримав на свою електронну пошту [INFO] - 06.08.2024. Проте суд при ухваленні вищевказаного заочного рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, а саме: витрати позивача на професійну правничу допомогу, про яку позивачем заявлялось відповідна вимога, в т.ч. шляхом подання 04.03.2024 до суду (через канцелярію) заяви про надання доказів щодо понесених судових витрат. Не зважаючи на це, при ухваленні судом заочного рішення по справі № 745/1357/24 вимога позивача про розподіл понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. судом не вирішено. У зв`язку з чим представник позивача просить ухвалити додаткове рішення по справі № 754/1357/24 про розподіл судових витрат ,а саме: витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн., які понесені позивачем [PERSON] при розгляді даної справи. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Представником позивача - адвокатом Савенок В. Г. подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22.07.2024, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за Договором безвідсоткової позики від 24.12.2019 у розмірі 249108,54 грн., що еквівалентно 6558,94 доларів США, 3% річних у розмірі 967,77 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2500,76 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (а.с.84-90). Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини другої ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав: Договір про надання правової допомоги № 31/03/23 від 31.03.2023; Додаткову угоду № 2 від 28.12.2023 до Договору про надання правової №31/03/23 від 31.03.2023; рахунки № 017 від 28.12.2023, № 020 від 15.01.2024, № 026 від 15.02.2024; платіжну інструкцію № @2РЬ 144840 від 09.01.2024, платіжну інструкцію № @2РЬ 193698 від 16.01.2024, платіжну інструкцію №0.0.3418153432.1 від 16.01.2024, платіжну інструкцію № @2РЬ560120 від 27.02.2024, платіжну інструкцію № 0.0.3498244827.1 від 27.02.2024; копію акту приймання-передачі наданих послуг до Додаткової угоди № 2 від 28.12.2023. Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ступінь складності справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи наявні докази в обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин, виходячи із фактичних обставин справи, досліджених доказів, вимог процесуального та матеріального закону, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved