Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №1313650288422 від 16.05.2023 р. в сумі 25404,75 грн., судового збору в розмірі 3028,00 грн. та 10500,00 грн. витрат на правничу допомогу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.05.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту продукту «Флеш» №1313650288422, за умовами якого відповідач отримав на споживчі цілі кредит у розмірі 29990,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 50,14%річних від суми кредиту, реальна річна процентна ставка становить 63,24%. Згідно п. 1.2 Договору кредит надано строком на 360 днів з 16.05.2023 року, тобто до 10.05.2024 року. Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язався кожні 30 календарних днів здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі, передбаченому Графіком, а також п. 1.6. Кредитного договору. Відповідач не повернув своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання не виконав. Внаслідок цього відповідач станом на 05.02.2024 має непогашену заборгованість за Договором кредиту №1313650288422 від 16.05.2023 у розмірі 25404,75 грн, з яких: 21170,75 грн. заборгованість за кредитом; 4234,00 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву чи заява про визнання позовних вимог не надходили. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання представник позивача не прибув, але в прохальній частині позову просив здійснити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, проти заочного рішення не заперечував, позовні вимог підтримав повністю. Відповідач в\~судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але у судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір про надання фінансового кредиту продукту «Флеш» №1313650288422, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит в розмірі 29990,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, визначених Договором, додатками до нього та Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Флеш». Строк кредитування, визначений договором, становить 360 днів. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку, на який надано кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, пролонгація строку дії Договору не передбачена. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 50,14 % річних, що становить 0,137% в день від суми кредиту за час користування ним. Даний кредитний договір було підписано сторонами методом накладення електронних підписів. Процедура укладення та підписання даного договору передбачає, що з метою отримання кредиту позичальник самостійно ознайомлюється з Правилами, затвердженими Протоколом №11/07/22 Загальних Зборів Учасників ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» від 11.07.2022, створює особистий кабінет, заповнює Заявку, вказуючи усі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. Позичальник у особистому кабінеті на сайті dodam.com.ua зобов`язаний вказати точні та достовірні дані, які необхідні кредитодавцю для прийняття рішення про надання кредиту, а також бажаний спосіб отримання кредиту. З урахуванням вимог законодавства про захист персональних даних, під час заповнення особистого кабінету, проставляючи відповідну відмітку у спеціальному полі позичальник підтверджує, що ознайомлений з повідомленням про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, своїми правами, визначеними законодавством про захист персональних даних, мету збору персональних даних та осіб, яким передаються персональні дані, враховуючи також інформацію про транскордонну передачу персональних даних, про спосіб обробки персональних даних, а також про те, що кредитодавець має право передавати персональні дані позичальника, повністю або частково третім особам без повідомлення про це позичальника з метою належного виконання своїх обов`язків відповідно до норм чинного законодавства. За результатами заповнення особистого кабінету здійснюється одночасна перевірка дійсності та аутентифікація платіжної картки позичальника відповідно до стандартів відповідних платіжних систем. На підставі даних, зазначених у особистому кабінеті, Інформаційно-телекомунікаційна система кредитодавця здійснює ідентифікацію позичальника. Після заповнення особистого кабінету позичальник заповнює заявку на отримання кредиту, вказуючи при цьому суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення Електронного договору. Рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймається кредитодавцем на підставі обробки персональних даних клієнта, зазначених в особистому кабінеті, та будь-якої додаткової інформації, наданої клієнтом, чи отриманої кредитодавцем з інших джерел. Кредитодавець у строк від однієї хвилини до трьох днів з дати отримання Заявки приймає рішення про надання чи відмову у наданні кредиту. Обробка Інформаційно-телекомунікаційною системою кредитодавця заявки не є укладенням електронного договору і не має наслідком обов`язок кредитодавця надати кредит клієнту. Кредитодавець інформує клієнта про прийняте рішення за допомогою мобільного зв`язку, а також відповідним повідомленням в особистому кабінеті. У випадку схвалення заявки на отримання кредиту, інформаційно-телекомунікаційна система кредитодавця генерує індивідуальну частину електронного договору, що є офертою та містить усі істотні умови, про що інформує клієнта в особистому кабінеті. Клієнт, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надає згоду шляхом направлення повідомлення кредитодавцю, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови електронного договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогами п.3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка може стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор генерується кредитодавцем в інформаційно-телекомунікаційній системі та ндсилається клієнтам в смс-повідомленні. Після підпису електронного повідомлення клієнтом у спосіб, передбачений договором, зазначене повідомлення надходить у Інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця та повідомляє його про те, що клієнт надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) кредитодавця щодо укладення електронного договору з клієнтом. Після зазначених дій електронний договір (договір) між кредитодавцем та клієнтом (позичальником) вважається укладеним і кредитодавець здійснює дії, передбачені умовами укладеного електронного договору щодо надання кредиту. Вчинення клієнтом вказаних вище дій по зміні даних в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та введення одноразового ідентифікатора є проставленням електронного підпису одноразовим ідентифікатором в електронному договорі його сторонами, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Після успішного акцепту клієнтом, кредитодавець накладає електронну цифрову печатку на договір з позначкою часу і відправляє клієнту на електронну пошту, вказану в особистому кабінеті. Кредит надається шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок клієнта, за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом у особистому кабінеті. Відповідач 16.05.2023 звернувся з заявкою на отримання кредиту і цього ж дня о 17 год. 38 хв. ним був підписаний кредитний договір шляхом введення в особистому кабінеті одноразового ідентифікатора. Одразу ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» виконало свої зобов`язання, а саме: відповідачу було надано кредит у розмірі, встановленому договором, переказ коштів здійснено 16.05.2023, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 19.01.2024 за №245/01, а також довідкою про ідентифікацію. ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» взяті по договорам обов`язки виконало в повному обсязі, а відповідач їх не виконав, не сплатив кредит та проценти у встановлені договором та графіком строки. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що станом на 05.02.2024 р. відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» за договором про надання фінансового кредиту продукту «Флеш» №1313650288422 від 16.05.2023 в розмірі 25404,75 грн., з яких: 21170,75 грн. заборгованість за кредитом; 4234,00 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, однак свої зобов`язання щодо погашення кредиту належним чином не виконав, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 25404,75 грн., суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача на користь позивача. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до частини 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн., (платіжна інструкція № 7144 від 06.02.2024). Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 4, 5 статті 137 ЦПК України). Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги № 1 від 04.01.2022, укладений з Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.», платіжну інструкцію № 7098 від 01.02.2024 на суму 10600,00 грн., рахунок №03/01-3 від 31.01.2024 на суму 10600,00 грн., ордер на надання правничої допомоги, акт виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги від 31.01.2024 р. з переліком виконаних робіт, за яким вартість послуг становить 10600,00 грн. Оцінюючи в сукупності надані докази, а також беручи до уваги, що відповідачем до суду не подавалося відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат, як це визначено частиною 5, 6 статті 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача понесених та заявлених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн.

Outcome: approved