Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-17 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У обґрунтування позовної заяви зазначила, що їй через за стосунок «Дія» почали надходити документи про стягнення з неї коштів. Із цих документів вона дізналась. Що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. відкрила виконавче провадження №64001727 стосовне стягнення з неї заборгованості у розмірі 15910 грн. на користь ТОВ «Таліон Плюс», на підставі виконавчого напису нотаріуса №89600 від 31.10.2020 року, який виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.. Вказувала, що нотаріусом не дотримані вимоги зазначені в 2 переліку та ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат»». Посилалась на те, що позивачу не надходило жодних повідомлень, вимог чи інших претензій стосовно боргу. Ні відповідач, ні нотаріус не направили вимоги/повідомлення чи претензії позивачу про суму заборгованості та вимогу сплатити суму боргу, аби останній мав можливість або заперечити або визнати суму боргу. Нотаріус не вчинив жодної дії спрямованої на встановлення факту безспірності заборгованості, а вона очевидно ж спірною. Безспірною є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість судового спору між сторонами з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначила, що розмір боргових зобов`язань позивача перед відповідачем, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим випискою по рахунку позивача за договором. Просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. зареєстрований в реєстрі за №89600, вчинений 31.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованості в розмірі 15910 грн.. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» на її користь понесені судові витрати. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2024 року заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича належним чином завірену копію матеріалів щодо вчиненого виконавчого напису №89600 від 31.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованості У судове засідання позивач не з`явилась, попередньо надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву до суду не подавав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. у судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, пояснень не подавала. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О,С. у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, пояснень не подавав. На його адресу була направлена ухвала суду від 17.07.2024 року про витребування доказів( матеріалів вчиненого виконавчого напису), але нотаріусом вимоги ухвали виконано не було, матеріали до суду не надано. Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Суд, \~дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис №89600 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованості за кредитним договором №816466835 від 27.09.2019 року за період з 18.02.2020 по 20.10.2020 року, сума заборгованості складає 15910 грн., в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 4098 грн.; - прострочена заборгованість за комісією становить 0 грн.; - прострочення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8722 грн.; - строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0 грн.; - строкова заборгованість за комісією становить 0 грн.; - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0 грн.; - строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1890 грн. та за вчинення виконавчого напису нотаріуса плата в розмірі 1200 грн.. Також встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. перебуває виконавче провадження №64001727 з примусового виконання виконавчого напису №89600 від 31.10.2020, виданого приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованості у розмірі 15910 грн.. \~Відповідно до п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1\~цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Виходячи із вищевикладеного,\~суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved