Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~24.01.2024 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 22.05.2012 року рішенням суду у справі №1512/1383/2012 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк`заборгованість за кредитом у сумі 138.706 ( сто тридцять вісім тисяч сімсот шість ) доларів 84 ( вісімдесят чотири ) цента США, що еквівалентно 1.105.632 ( один мільйон сто п`ять тисяч шістсот тридцять дві ) гривні 22 \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ ( двадцять дві ) копійки, заборгованість за відсотками у сумі 43.449 ( сорок три тисячі чотириста сорок дев`ять ) доларів 55 ( п`ятдесят п`ять ) центів США, що еквівалентно 346.336 ( триста сорок шість тисяч триста тридцять шість ) гривень 36 ( тридцять шість ) копійок, суму комісій, передбачених договором у сумі 28.419 ( двадцять вісім тисяч чотириста дев`ятнадцять ) гривень 91 ( дев`яносто одна ) копійка, а також 3.219 ( три тисячі двісті дев`ятнадцять ) гривень в рахунок відшкодування судових витрат, а всього 1.483.607 ( один мільйон чотириста вісімдесят три тисячі шістсот сім ) гривень 49 ( дев`яносто шість ) копійок. 29.10.2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси у цивільній справі №1512/1383/20 замінена сторона виконавчого провадження на ТОВ «Консалт Солюшенс». Посилаючись на те, що рішення суду відповідачем не виконується, позивач просив стягнути з відповідачів інфляційні витрати 265732,05 грн. та 3% річних за користування грошовими коштами 122937,16 грн., а всього 388669,21 грн. Відповідачі процесуальним правом надання відзиву не скористалася, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2012 року рішенням Київського районного суду міста Одеси у справі №1512/1383/2012 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк`заборгованість за кредитом у сумі 138.706 (сто тридцять вісім тисяч сімсот шість ) доларів 84 ( вісімдесят чотири ) цента США, що еквівалентно 1.105.632 ( один мільйон сто п`ять тисяч шістсот тридцять дві ) гривні 22 \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ ( двадцять дві ) копійки, заборгованість за відсотками у сумі 43.449 ( сорок три тисячі чотириста сорок дев`ять ) доларів 55 ( п`ятдесят п`ять ) центів США, що еквівалентно 346.336 ( триста сорок шість тисяч триста тридцять шість ) гривень 36 ( тридцять шість ) копійок, суму комісій, передбачених договором у сумі 28.419 ( двадцять вісім тисяч чотириста дев`ятнадцять ) гривень 91 ( дев`яносто одна ) копійка, а також 3.219 ( три тисячі двісті дев`ятнадцять ) гривень в рахунок відшкодування судових витрат, а всього 1.483.607 (один мільйон чотириста вісімдесят три тисячі шістсот сім) гривень 49 (дев`яносто шість) копійок. 29.10.2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси у цивільній справі №1512/1383/20 замінена сторона виконавчого провадження на ТОВ «Консалт Солюшенс». Рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2012 року відповідачем не виконано. Відповідно до\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України. В порядку ст.\~625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так,статтею 625\~ЦК\~України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт), тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування суми боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625\~ЦК\~України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625цього Кодексу\~за увесь час прострочення. Зазначений висновок узгоджується із постановами Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06. 2019 року у справі № 916/190/18. Так, нарахування 3% річних відповідно до статті 625\~ЦК\~України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~ст. 625ЦК України\~за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц прийшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. За наданим позивачем розрахунком інфляційні витрати становлять 265732,05 грн. та 3% річних за користування грошовими коштами 122937,16 грн., а всього 388669,21 грн. Розрахунок відповідачами не спростований. Нарахування спірних коштів в валюті не суперечить загальним засадам\~ЦК України\~та узгоджується, зокрема, із Постановою ВП ВС від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц (14-465цс18), за якою «3 % річних, передбачені\~ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. У частині другій\~статті 625 ЦК України\~прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів саме тій валюті, яка визначена договором, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні». Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядкуст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved