Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-18 00:00:00

04 серпня 2023 року позивач звернувся до суду позовом до відповідача про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації, визнання права власності. В обгрунтування свого позову зазначив, що 25.07.2022 року постановою Одеського апеляційного суду у справі №509/3416/18 під час вирішення питання про поділ майна подружжя: визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] на 17/50 частин квартири [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на 83/100 частини квартири [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на 17/100 частини квартири [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частини автомобіля марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] ; визнано за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частини автомобіля марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . Наразі позивач сплачує комунальні платежі, саме за рахунок позивача здійснювався поточний ремонт в квартирі [ADDRESS] , в той час як відповідачка зазначеним майном не користується, як співвласник квартири не приймає участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також не несе відповідальності перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідачка квартирою не цікавиться. За характеристикою приміщень вказана квартира, загальною площею 59,5 кв.м, є двокімнатною, розташована на восьмому поверсі будинку, складається з двох житлових кімнат площами 18,60 кв. м та 13,80 кв. м, кухні площею 8,40 кв. м, вбиральні (сполученої) площею 1,30 кв. м, ванної кімнати площею 4,20 кв. м, коридору площею 9,20 кв. м та комори площею 3,30 кв. м. З огляду на те, що частка відповідачки 17/100 складає 10,12 кв.м, виділити в натурі таку частку квартири відповідно до регламентованих нормативно технічних вимог ДБН В.2.2.-15:2019 технічно неможливо адже окремі кімнати квартири є більшими за площу частки відповідачки. Таким чином, відсутня технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити в натурі належну відповідачці на праві власності 17/100 частини квартири, яка б відповідала самостійній квартирі в складі житлових і підсобних приміщень із забезпеченням необхідними інженерними комунікаціями. Житлова і підсобна площа, яка припадає на 17/100 частини квартири згідно нормативних документів менше мінімальної, що виключає можливість виділу частки відповідачки в натурі. Отже, частка відповідачки у праві спільної часткової власності є незначною та технічно не можливо здійснити виділ в натурі частки відповідачки в розмірі 17/100 частини квартири [ADDRESS] . Наразі спільне володіння і користування квартирою [ADDRESS] сторонами є неможливим у зв`язку з неприязними стосунками між співвласниками. Позивач вважає, що припинення права власності відповідачки не завдасть істотної шкоди її інтересам, як співвласника, та заявляє вимогу про припинення права власності відповідачки на частку у спільному майні з одночасним присудженням їй грошової компенсації. Загальна вартість зазначеної квартири складає 743\~871,25 грн. (сплачено позивачем за придбання квартири), тому після проведення судової будівельно-оціночної експертизи ринкової вартості квартири позивачем буде внесено на депозитний рахунок суду грошові кошти у якості попереднього внесення вартості частки відповідачки. Також, автомобіль марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] є неподільною річчю, сторони не можуть домовитись про порядок користування автомобілем, спільне користування сторонами зазначеним автомобілем є неможливим у зв`язку із неприязними стосунками, таке припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки з огляду на те, що їй буде виплачено матеріальну компенсацію вартості її частки та позивач заявляє вимогу про припинення права власності відповідачки на частку у спільному майні з одночасним присудженням їй грошової компенсації. Після розірвання шлюбу зазначений автомобіль фактично залишився у користуванні позивача, відповідачка автомобілем не користується та витрат на його утримання не несе. Середня ринкова вартість автомобілю Ford Focus 2016 р.в. відповідно до даних веб-порталу auto.ria.com складає 300\~000 грн., тому після проведення судової експертизи ринкової вартості автомобілю позивачем буде внесено на депозитний рахунок суду грошові кошти у якості попереднього внесення вартості частки відповідачки. Відповідачка фактично ані квартирою, ані автомобілем не користується, тому припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки з огляду на те, що їй буде виплачено матеріальну компенсацію вартості її частки квартири та автомобілю. У зв`язку із чим, просить суд Припинити право власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на 17/100 частин квартири [ADDRESS] шляхом виплати грошової компенсації вартості частки з депозитного рахунку суду у розмірі 371\~935,63 грн. Припинити право власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на частину автомобіля марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] шляхом виплати грошової компенсації вартості частки з депозитного рахунку суду у розмірі 150\~000,00 грн. Виплатити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) грошову компенсацію вартості припиненої 17/100 у праві власності квартири [ADDRESS] в розмірі 371\~935,63 грн. за рахунок коштів, внесених позивачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на рахунок Державної казначейської служби України, м. Київ [NUMBER] відповідно квитанції. Виплатити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) грошову компенсацію вартості припиненої у праві власності автомобілю марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] за рахунок коштів, внесених позивачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на рахунок Державної казначейської служби України, м. Київ [NUMBER] відповідно квитанції. Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 17/100 частин квартири [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на частину автомобіля марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) судові витрати. 11 вересня 2023 року представник відповідачки адвокат Грищук К.П. надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві на позовну заяву зазначила, що з квітня 2018 року [PERSON] з дитиною винаймає житло та проживає у квартирі [ADDRESS] . 29.04.2018 р. Відповідач хотіла забрати свої речі та речі дитини із їх спільної квартири з позивачем, однак позивач [PERSON] змінив там замки і відповідач не змогла потрапити до спільної квартири [ADDRESS] . Тобто з квітня 2018р. по теперішній час у відповідачки не має доступу до спільної квартири [ADDRESS] , так як у відповідача не має ключів. Позивач користується спільною квартирою [ADDRESS] усі 5 років, тому він і сплачує комунальні послуги. Відповідачка доступу до спільної квартири не має. Позивач зазначає, що частка відповідача в спільній квартирі є незначною та припинення права власності не завдасть відповідачу істотної шкоди його інтересам. Позивач стверджує, що частка відповідачки є незначною, але відсутні будь-які докази, які б це підтверджували. Необхідно проводити певні вимірювання щоб визначити частину в спільній квартирі значною або не значною. Іншого майна, де б [PERSON] могла б жити із спільним сином вона не має, тому для неї припинення права власності на її частину квартири [ADDRESS] завдасть істотної шкоди та шкоди інтересам не лише їй, а і спільному сину. Стосовно тверджень позивача щодо автомобіля марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , зазначає, що 25.04.2018р. позивач обманним шляхом забрав автомобіль відповідача вкравши ключі та технічний паспорт на машину без дозволу з сумки відповідача. З 25.04.2018 року по теперішній час позивач користується даним автомобілем у своїх цілях та неодноразово потрапляв у ДТП та пошкоджував зазначений автомобіль та збільшував пробіг. Жодного разу на прохання відповідача надати йому автомобіль хоча б у період його рейсів для того, щоб возити дитину на лікування позивач не відреагував. Відповідачка не могла користуватись автомобілем протягом 5 років. Крім того, у період розгляду справи №509/3416/18 про поділ майна подружжя було проведено оцінку вартості машини Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] та її вартість на момент вже березня 2019 року ,яку зазначив у Звіті суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] складала 320\~598 грн., що становить 12\~000 доларів США за курсом на той період. Половина від цієї суми це 6000 доларів США, але ніяк не та сума, яку зазначає позивач у позовній заяві, враховуючи, що він ще й користувався автомобілем усі 5 років. Позивач не довів ті обставини на які посилається та не довів, що робив ремонт, що відповідач не цікавиться своїм житлом, не довів, що її частина малозначна та не довів, що таке припинення права володіння не завдасть їй шкоди. 21 вересня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що Відповідачкою у відзиві визнається той факт, що оплата за комунальні послуги здійснюється виключно Позивачем, з даного приводу у відзиві зазначено наступне: «Позивач користується спільною квартирою [ADDRESS] усі 5 років, тому він і сплачує комунальні послуги». Доводи Відповідачки\~про те, що вона не має доступу до квартири за адресою: [ADDRESS] не відповідають дійсності. Позивачем не заперечується, що Відповідачка не проживає у квартирі але не визнається, що вона не має доступу до квартири. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.02.2021 року по справі № 509/3416/18, усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення [PERSON] у квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зазначене рішення в частині вселення у вищезазначену квартиру набрало законної сили 25.07.2022 у зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції (постанова Одеського апеляційного суду від 25.07.2022 у справі № 509/3416/18). Проте, будь-яких заходів, спрямованих на виконання вищенаведеного рішення суду про вселення у квартиру Відповідачка не вживала, обрала інше місце проживання на власний розсуд та за власним бажанням до виїзду за межі державного кордону України проживала\~у квартирі [ADDRESS] . У відзиві Відповідачка посилається не те, що необхідно проводити певні вимірювання щоб визначити частину в спільній квартирі значною або не значною та зазначає про відсутність доказів на підтвердження того, що частка є незначною. Частка Відповідачки у квартирі становить 10,12\~кв.м та є меншою за площу будь-якої з двох житлових кімнат, розташованих у квартирі. На підтвердження того, що частка Відповідачки є незначною у позові вказано наступне. З огляду на те, що частка відповідачки 17/100 складає 10,12 кв.м, виділити в натурі таку частку квартири відповідно до регламентованих нормативно технічних вимог ДБН В.2.2.-15:2019 технічно неможливо адже окремі кімнати квартири є більшими за площу частки відповідачки. Таким чином, відсутня технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити в натурі належну відповідачці на праві власності 17/100 частини квартири, яка б відповідала самостійній квартирі в складі житлових і підсобних приміщень із забезпеченням необхідними інженерними комунікаціями. Житлова і підсобна площа, яка припадає на 17/100 частини квартири згідно нормативних документів менше мінімальної, що виключає можливість виділу частки відповідачки в натурі. У зв`язку з тим, що Відповідачка наполягає на додатковому підтвердженні вищенаведених обставин шляхом проведення експертизи, такі обставини будуть підтверджені за допомогою судово-будівельної експертизи. Позивач очікував на те, що Відповідачка не буде заперечувати проти наведених у позові обставин та не бажатиме нести витрат на проведення експертизи, проте, оскільки Відповідачка обрала такий спосіб захисту своїх прав як невизнання зазначених у позові обставин, то Позивачем до суду буде надано відповідний висновок експерта, з подальшим пред`явленням заяви/клопотання про стягнення з Відповідачки витрат на проведення судово-будівельної експертизи. В обґрунтування доводів про те, що припинення права власності на квартиру завдасть істотної шкоди інтересам Відповідачки представником зазначено, що іншого майна, де б [PERSON] могла б жити із спільним сином вона не має, тому для неї припинення права власності на її частину квартири [ADDRESS] завдасть\~істотної шкоди та шкоди інтересам і не лише їй, а і спільному сину. Проте, Відповідачка не заперечує, що вона більше п`яти років не проживає у квартирі та не користується нею. Водночас, звинувачення викладені у відзиві проти Позивача, зазначення про постійні сварки з Позивачем вказують не те, що спільне проживання сторін у вищенаведеній квартирі та спільне використання квартири є неможливим, між сторонами склалися неприязні відносини, а тому виплата Відповідачці грошової компенсації вартості 17/100 частки квартири відповідатиме її інтересам. Разом з цим, Відповідачка вводить Суд в оману зазначаючи про те, що отримання нею компенсації вартості 17/100\~ частки квартири завдасть істотної шкоди інтересам дитини. Зокрема, Відповідачка не зазначає у чому полягає істотна шкода інтересам дитини, які права та інтереси дитини будуть порушені, звужені або обмежені. Відповідачка зазначає, що дитина разом з нею проживає у квартирі [ADDRESS] . Отже, припинення права власності Відповідачки на 17/100\~ частки квартири, з наданням компенсації вартості\~її частки не призведе до зміни місця проживання дитини, не усуне дитину від можливого спадкування такої квартири, а коли дитина досягне 14 років вона зможе вільно обрати місце свого проживання, жити як з батьком так і з матір`ю. Крім того, проживання дитини спільно з батьками між якими склалися неприязні відносини, існують сварки явно не відповідає інтересам дитини, а тому в даний період часу інтересам дитини відповідає її проживання разом з матір`ю, окремо від батька.\~ Більш того, на скільки відомо Позивачу, Відповідачка з дитиною в даний період часу тимчасово перебувають за межами державного кордону України, до завершення воєнного стану повертатись в Україну не планують. Позиція відповідачки стосовно заявленої позовної вимоги про припинення права власності на автомобіль\~Ford\~Focus та отримання компенсації вартості частки зазначеного автомобіля є\~незрозумілою та неоднозначною. Зокрема, Відповідачка просить Суд відмовити у задоволенні зазначеної позовної вимоги, проте, в обґрунтування причин такої відмови зазначає про те, що вона не згодна з вартістю цього автомобілю, зазначеною у позовній заяві. Втім, жодних доказів на спростування вищенаведеної вартості автомобілю станом на момент розгляду справи Відповідачка не надає, не пропонує Позивачу дійти згоди щодо вартості зазначеного автомобілю та не зазначає у відзиві яку саме суму компенсації вартості частки автомобілю Відповідачка бажає отримати. Таким чином, у зв`язку з незгодою Відповідачки з вищенаведеною вартістю автомобілю, Позивачем до суду буде надано відповідний висновок експерта або звіт про оцінку його вартості, з подальшим пред`явленням заяви/клопотання про стягнення з Відповідачки витрат на проведення такої експертизи/оцінки. 04 грудня 2023 року від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої зазначив, що \~відповідачка у відзиві на позовну заяву не погодилась з обставинами, викладеними у позові, зазначала, що для вирішення заявлених позовних вимог необхідний висновок експерта.\~ У зв`язку з вищевикладеним, судовим експертом Чорною Ю.П. на підставі договору № 30-23 від 13.10.2023 на надання послуг з проведення судової експертизи було проведено відповідну експертизу та надано висновок експерта № 39/2023 від 13.11.2023 судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи у цивільній справі № 509/4496/23. Відповідно до вищенаведеного висновку експерта № 39/2023 від 13.11.2023 ринкова вартість квартири [ADDRESS] \~ в межах порівняльного підходу на дату оцінки 13.11.2023 становить (без ПДВ): 2\~379\~465,00 грн. З огляду на викладене, вартість 17/100 частин цієї квартири, належної Відповідачці становить 404\~509,05 грн. (2\~379 465:100*17). Також, відповідно до висновків, викладених у вищенаведеному висновку експерта виділити в натурі 17/100 частки квартири [ADDRESS] , не вбачається за можливе. Питання про те чи є 17/100 частки квартири [ADDRESS] незначною або розмір такої частки є значним не входить в компетенцію експерта-будівельник, не відноситься до технічних питань, які потребують застосування спеціальних знань. Надати відповідь на поставлене питання експерту не надається можливим. Крім того, 03.11.2023 на замовлення учасника справи був складений висновок експерта № 238-23 судової транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу FORD\~FOCUS, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до вищенаведеного висновку експерта № 238-23\~ринкова вартість автомобіля FORD\~FOCUS, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 02.11.2023 визначається рівною 252 930,78 грн. (Двісті п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять гривень 78 коп). З огляду на викладене, вартість 1/2 частини вказаного автомобіля становить 126\~465,39 грн. (252 930,78:2). Отже, загальний розмір грошової компенсації, що підлягає виплаті Відповідачці ( [PERSON] ), з урахуванням наданих експертами висновків, становить: 530\~974,44 грн. (126\~465,39 + 404\~509,05). Враховуючи викладене, позивач просить суд: 1) Припинити право власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на 17/100 частин квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:\~739104751237, шляхом виплати грошової компенсації вартості частки з депозитного рахунку суду у розмірі 404 509,05 грн.; 2) Припинити право власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на 1/2 частини автомобіля марки Ford\~Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] шляхом виплати грошової компенсації вартості частки з депозитного рахунку суду у розмірі 126\~465,39 грн.; 3) Виплатити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) грошову компенсацію вартості припинених 17/100 частин у праві власності квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:\~739104751237,\~ в розмірі 404 509,05 грн. за рахунок коштів, внесених позивачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на рахунок Державної казначейської служби України, м. Київ [NUMBER] відповідно квитанції; 4) виплатити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) грошову компенсацію вартості припиненої 1/2\~частини\~у праві власності автомобілю марки Ford\~Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] в розмірі 126\~465,39 грн. за рахунок коштів, внесених позивачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на рахунок Державної казначейської служби\~ України, м. Київ [NUMBER] відповідно квитанції; 5) Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 17/100 частин квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 739104751237; 6) Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частини автомобіля марки Ford\~Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ; 7) Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) судові витрати з судового збору за подання позовної заяви в розмірі: 5309,75 грн., та проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи в розмірі 8000 грн., судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 3000 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15.10.2014 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби ОМУЮ, про що було складено актовий запис №1449. 22.09.2015 року на ім`я [PERSON] у період шлюбу було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . 18.01.2018 року на ім`я [PERSON] у період шлюбу було зареєстровано право власності на автомобіль марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . 25.07.2022 року постановою Одеського апеляційного суду у справі №509/3416/18 під час вирішення питання про поділ майна подружжя: - визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] на 17/50 частин квартири [ADDRESS] ; - визнано за [PERSON] право власності на 83/100 частини квартири [ADDRESS] ; - визнано за [PERSON] право власності на 17/100 частини квартири [ADDRESS] ; - визнано за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частини автомобіля марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] ; - визнано за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частини автомобіля марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . В позовній заяві, Позивач зазначає, що наразі спільне володіння і користування квартирою [ADDRESS] сторонами є неможливим у зв`язку з неприязними стосунками між співвласниками. Позивач вважає, що припинення права власності відповідачки не завдасть істотної шкоди її інтересам, як співвласника, та заявляє вимогу про припинення права власності відповідачки на частку у спільному майні з одночасним присудженням їй грошової компенсації. Також, автомобіль марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] є неподільною річчю, сторони не можуть домовитись про порядок користування автомобілем, спільне користування сторонами зазначеним автомобілем є неможливим у зв`язку із неприязними стосунками, таке припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки з огляду на те, що їй буде виплачено матеріальну компенсацію вартості її частки та позивач заявляє вимогу про припинення права власності відповідачки на частку у спільному майні з одночасним присудженням їй грошової компенсації. Після розірвання шлюбу зазначений автомобіль фактично залишився у користуванні позивача, відповідачка автомобілем не користується та витрат на його утримання не несе. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частинами першою - третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі № 908/1754/17, від 24 листопада 2021 року у справі № 754/16751/18. При цьому, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном (постанова Верховного Суду від 18 липня 2019 року по справі № 210/2236/15-ц. При цьому, відповідно до ст. 365 ЦК України згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання грошової компенсації за його частку не потрібно (позивачу лише необхідно внести вартість частки, право на яку припиняється, на депозитний рахунок суду). В той же час, слід зазначити, що вимога попереднього платежу є не просто технічною складовою процедури відчуження майна, яка встановлена законом, а є основною вимогою, на якій має ґрунтуватися рішення суду про позбавлення особи майна без її згоди. Це було і залишається передумовою винесення судом рішення про припинення права на частку у спільному майні (рішення ЄСПЛ від 21.03.2011 у справі "Андрій Руденко проти України"). Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема, статтею 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном. Не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті суспільний, публічний інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений статтею 16 ЦК України. Як способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц та від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі №125/2157/19 (провадження N 14-40цс21) вказано, що "право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). 25.07.2022 року постановою Одеського апеляційного суду у справі №509/3416/18 під час вирішення питання про поділ майна подружжя, визнано за [PERSON] право власності на 83/100 частини квартири [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на 17/100 частини квартири [ADDRESS] . За характеристикою приміщень вказана квартира, загальною площею 59,5 кв.м, є двокімнатною, розташована на восьмому поверсі будинку, складається з двох житлових кімнат площами 18,60 кв. м та 13,80 кв. м, кухні площею 8,40 кв. м, вбиральні (сполученої) площею 1,30 кв. м, ванної кімнати площею 4,20 кв. м, коридору площею 9,20 кв. м та комори площею 3,30 кв. м. Судовим експертом Чорною Ю.П. на підставі договору № 30-23 від 13.10.2023 на надання послуг з проведення судової експертизи було проведено відповідну експертизу та надано висновок експерта № 39/2023 від 13.11.2023 судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи у цивільній справі № 509/4496/23. Відповідно до висновків, викладених у вищенаведеному висновку експерта виділити в натурі 17/100 частки квартири [ADDRESS] , не вбачається за можливе. Питання про те чи є 17/100 частки квартири [ADDRESS] незначною або розмір такої частки є значним не входить в компетенцію експерта-будівельник, не відноситься до технічних питань, які потребують застосування спеціальних знань. Надати відповідь на поставлене питання експерту не надається можливим. Вказане, згідно положень ст.365 ЦК України, є обставиною, відповідно до якої судом може бути припинено право особи на частку у спільному майні та здійснено поділ шляхом визнання права власності кожним з власників за окремими об`єктами нерухомості з виплатою грошової компенсації. Разом з тим суд враховує, що у відповідності до ч. 2 ст.\~365\~ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до висновку експерта [PERSON] № 39/2023 від 13.11.2023 ринкова вартість квартири [ADDRESS] в межах порівняльного підходу на дату оцінки 13.11.2023 становить (без ПДВ): 2\~379\~465,00 грн. З огляду на викладене, вартість 17/100 частин цієї квартири, належної Відповідачці, становить 404\~509,05 грн. (2\~379 465:100*17). Також, автомобіль марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] є неподільною річчю, сторони не можуть домовитись про порядок користування автомобілем, спільне користування сторонами зазначеним автомобілем є неможливим у зв`язку із неприязними стосунками. В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу зазначений автомобіль фактично залишився у користуванні позивача, відповідачка автомобілем не користується. 03.11.2023 на замовлення учасника справи був складений висновок експерта № 238-23 судової транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу FORD FOCUS, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до вищенаведеного висновку експерта № 238-23 ринкова вартість автомобіля FORD FOCUS, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 02.11.2023 визначається рівною 252 930,78 грн. З огляду на викладене, вартість 1/2 частини вказаного автомобіля становить 126 465,39 грн. (252 930,78:2). Отже, загальний розмір грошової компенсації, що підлягає виплаті Відповідачці, з урахуванням наданих експертами висновків, становить: 530 974,44 грн. (126 465,39 + 404 509,05). З матеріалів справи вбачається, Позивачем [PERSON] на рахунок Державної казначейської служби України, м. Київ [NUMBER] відповідно до платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» від 28.03.2024 року 0.0.3555916401.1 внесено грошові кошти в розмірі 530 974,44 грн. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.220 т.2). З огляду на це суд вважає допустимим припинити право власності відповідача на 17/100 частки квартири [ADDRESS] та 1/2 частини автомобіля Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] (що визнані за нею 25.07.2022 року постановою Одеського апеляційного суду у справі №509/3416/18 під час вирішення питання про поділ майна подружжя), та визнати за позивачем право власності на 17/100 частин квартири [ADDRESS] , та на 1/2 частини автомобіля Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , та стягнути з депозитного рахунку Овідіопольського районного суду Одеської області на користь Відповідачки компенсацію вартості її 17/100 частин квартири [ADDRESS] в розмірі 404 509,05 грн, та виплатити грошову компенсацію вартості припиненої 1/2 частини у праві власності автомобілю марки Ford Focus 2016 р.в., д/н [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] в розмірі 126 465,39 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в розмірі - 5309,75 грн., та витрати за проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи в розмірі 8000 грн., та судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 3000 грн.

Outcome: approved