Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-19 00:00:00

У серпні 2024 року позивач [PERSON] \~звернулася до суду із позовом про розірвання\~шлюбу,\~зареєстрованого із\~відповідачем [PERSON] 30 січня 1997 року,\~з посиланням на те, що сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, відсутні спільні інтереси та погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Просить позов задовольнити. Згідно з ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що заперечення під час судового розгляду відсутні. Відповідно до заяви від 05 вересня 2024 року позивач [PERSON] позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить не стягувати судовий збір з відповідача. Згідно з повідомленням Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 29 серпня 2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, також здійснений виклик шляхом направлення смс-повідомлення на номер +380983151892, яке доставлене 04 вересня 2024 року. Відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа\~ рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі\~\~№800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження\~\~№11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі\~\~№10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Інші заяви, клопотання сторін станом на 20 вересня 2024 року відсутні. Враховуючи викладене та позицію позивача [PERSON] згідно з заявою від 05 вересня 2024 року у судовому засіданні встановлені підстави відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 1997 року, між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, що суперечить інтересам позивача, і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою,\~відповідно до\~поданої заяви\~позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти цього не надав, клопотання останніх про надання строку для примирення відсутні. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України, при цьому сторонами суду не подані докази на підтвердження обставин згідно ч.2 ст.110 СК України, які унеможливлюють пред`явлення позову про розірвання шлюбу (позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини). За таких обставин позов підлягає задоволенню. Клопотання позивача про відновлення свого дошлюбного прізвища відсутнє.

Outcome: approved